Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4678/24

номер провадження 2/695/731/25

04 червня 2025 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ушакової К.М.

за участю: секретаря судового засідання Демченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «ОЩАД КАСА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

КРЕДИТНА СПІЛКА «ОЩАД КАСА» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.12.2021 до КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «ОЩАД КАСА» звернулася із заявою на вступ до кредитної спілки. На засіданні правління кредитної спілки - протокол № 230 від 15.12.2021, на підставі рішення спостережної ради КС про делегування правлінню повноважень, заяву на вступ розглянуто та прийнято рішення про прийом ОСОБА_1 в члени КС «ОЩАД КАСА». 15 грудня 2021 року відповідач сплатила вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, що підтверджується прибутковими касовими ордерами № 277 та 278 від 15.12.2021. Таким чином, на підставі ст. 10, ч.2 ст. 16 Закону України «Про кредитні спілки», відповідач набула членства у КРЕДИТНІЙ СПІЛЦІ «ОЩАД КАСА». 15 грудня 2021 року відповідач подав до позивача заяву про надання кредиту, кредитний комітет прийняв рішення про надання кредиту члену кредитної спілки ОСОБА_1 (протокол №264 від 15.12.2021). 15 грудня 2021 року позивач в особі голови правління Гогендорф І.Я. та відповідач уклали кредитний договір № ОК-4/0083/21/2, згідно п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 20 000,00 грн. Згідно п. 2.2 договору, кредит надається позичальнику готівкою в касі кредитодавця або (згідно заяви позичальника) шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний відповідачем у заяві. Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредит в сумі 20000,000 грн., а відповідач його отримав, що підтверджується видатковим чеком № 3790 від 15.12.2021 року. Кредит надано відповідачу на умовах зворотності, платності, строковості, забезпеченості та цільового використання на підставі параграфу 1,2 Глави 71 ЦК України та ст. 21 ЗУ «Про кредитні спілки». На дату укладення кредитного договору позивач володів необхідним обсягом правосуб`єктності для здійснення діяльності щодо надання кредитів. Відповідно до п.п.8 п.8.2.2 Договору, відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 07-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в Таблиці 1, яка міститься у п. 4.2 договору. Згідно з розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій по договору про споживчий кредит - договір № ОК-4/0083/21/2 від 15.12.2021, станом на 15.11.2024 заборгованість відповідача перед позивачем складає 9011,16 грн., з яких: 2926,60 грн., - несплачена сума процентів; 6084,56 грн. - заборгованість по сплаті основної суми кредиту.

Враховуючи викладене вище, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором ОК-4/0083/21/2 від 15.12.2021 у сумі 9011,16 грн., судовий збір у сумі 3028 грн. та витрати на правову допомогу 5100,00 грн..

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.12.2024 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник позивача КС «ОЩАД КАСА» Гогендорф І.Я. не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. Просила зменшити розмір витрат на правову допомогу.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1056-1 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ст.1050 ЦК України, якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно дост.625 ЦК України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонам.

Згідно зі ст. ст.525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ч. 1ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовим ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду .

Згідно з абз. 2 ч. 1ст. 1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 26 січня 2017 року №159 «Про видачу Кредитній спілці "Ощадкаса" ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту» оприлюднено на офіційному веб-сайті Нацкомфінпослуг.

Згідно з ст. 130 Господарського кодексу України та ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Позивач є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених Законом України «Про кредитні спілки».

15 грудня 2021 року ОСОБА_1 прийнято в члени КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «ОЩАД КАСА» зі сплатою вступних внесків, що підтверджується прибутковими касовими ордерами № 277 та 278 від 15.12.2021.

Таким чином, згідно з ст.10, ч.2 ст.16 Закону України «Про кредитні спілки», відповідач набула членства у КС «ОЩАД КАСА».

Кредит надано члену КС на умовах зворотності, платності, строковості, забезпеченості та цільового використання на підставі Параграфу 1 та 2 Глави 71 ЦК України, ст. 21 Закону України «Про кредитні спілки».

Відповідно до ч.4 ст. 16 Закону України «Про кредитні спілки» Голові правління позивача надано право від імені кредитної спілки укладати правочини без довіреності.

15 грудня 2021 року ОСОБА_1 подала до позивача заяву про надання кредиту, кредитний комітет прийняв рішення про надання кредитів члену кредитної спілки ОСОБА_1 , що підтверджується протокол №264 від 15.12.2021.

15 грудня 2021 року сторони уклали кредитний договір № ОК-4/0083/21/12, згідно п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 20 000,00 грн..

Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредит в сумі 20000,00 грн, а відповідач його отримав, що підтверджується видатковим чеком № 3790 від 15.12.2021.

ОСОБА_1 порушила умови п.п. 8 пункту 8.2.2 договору в частині своєчасного погашення кредиту тасплати нарахованих процентів, внаслідок чого, згідно розрахунку по договору про споживчий кредит - договір № ОК-4/0083/21/12 від 07.12.2021, станом на 24.11.2023 має заборгованість перед позивачем, що складає складає 9011,16 грн., з яких: 2926,60 грн., - несплачена сума процентів; 6084,56 грн. - заборгованість по сплаті основної суми кредиту.

Згідно з договором, його сторони за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за вказаним договором несуть відповідальність згідно з чинним законодавства України.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов`язання за вказаними кредитними договорами виконав в повному обсязі, надавши відповідачу обумовлену сторонами грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.

Відповідач не скористалась своїм правом, відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подали.

Тому, враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованість у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 ..

Щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон №5076-VI) представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону №5076-VI).

Згідно зі статтею 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону №5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України).

Із положень ч.ч. 1-5 статті 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

Чинне законодавство визначає критерії, які мають бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування понесених учасником справи витрат на професійну правничу допомогу.

Зокрема, відповідно до статті 137 ЦПК України відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу адвоката, розмір яких є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені чи мають бути понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 зробила висновок про те, що: «витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини друга статті 137 ЦПК України) При прийнятті рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу слід керуватися такими критеріями: дійсність витрат, необхідність витрат, розумність розміру витрат, співмірність витрат».

Водночас, у разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем подано докази щодо понесених ним витрат на правову допомогу.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу надано: копію договору № 1 на надання послуг від 11.05.2021; копію додаткової угоди № 2 від 01.10.2024 до договору про надання правничої допомоги №1 на надання послуг від 11.05.2021; акт № 17 прийому-передачі наданих послуг; платіжну інструкцію № 778 від 12.11.2024.

В акті № 17 прийому-передачі наданих послуг від 12.11.2024 замовник та виконавець адвокат Бондарчук І.О. письмово підтвердили, що загальна вартість наданих юридичних послуг за договором про надання правової допомоги становить 5100,00 грн., жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому послуг замовник до виконавця не має.

Оцінюючи надані суду докази понесення КС «ОЩАД КАСА» витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що представником позивача документально підтверджено витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи, в розмірі 7000 грн..

Враховуючи малозначність та типовість справи, обсяг та характер наданих послуг та виконаних робіт, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, участь представника позивача у двох судових засіданнях у режимі відеоконференції, суд вважає, що понесені витрати є неспівмірними із складністю справи, наданим обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 1000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Крім того, положенням ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, станом на 04.06.2025 відповідач визнала позовні вимоги, а розгляд справи по суті ще не відбувся, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, що становить 1514,00 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача лише 1514,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «ОЩАД КАСА» (місцезнаходження: пл. Героїв Небесної Сотні, буд.19, к.6, м. Сквира, Білоцерківський р-н, Київська обл.; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 387133679) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «ОЩАД КАСА» заборгованість за договором №ОК-4/0083/21/12 від 15.12.2021 в розмірі 9011,16 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «ОЩАД КАСА» 1514,00 грн. судового збору та 1000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Повернути ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ» з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову в сумі 1514,00 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення буде складено 09.06.2025.

Суддя: К.М. Ушакова