Справа № 2н-6807/07
Провадження № 4-с/522/49/25
УХВАЛА

27 травня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Одесі за скаргою представника ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, Стягувач Кредитна спілка «Перше кредитне товариства», Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга представника ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, Стягувач Кредитна спілка «Перше кредитне товариства», Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі, у якій просить:

1 .Поновити строки подання скарги на дії державного виконавця на підставі підпункту 4 пункту 10.2 розділу XIII «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про виконавче провадження»;

2.3обовязати Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) знятим арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та заборону на відчуження будь-якого майна, що належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладені у виконавчому провадженні № 6273515, відкрите на підставі судового наказу №2-н-6807, виданого Приморським районним судом м.Одеси та зобов`язати державного виконавця (службову особу) зняти арешт з майна боржника за заборону на його відчуження у виконавчому нтозадженні № 6273515.

Зазначає, що в підпункті 4 пункту 10.2 розділу XIII «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ: визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Таким чином, будь-які строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження» перериваються до припинення або скасування воєнного стану, а отже й наявні підстави для поновлення строку для подачі скарги на дії/бездіяльність державного виконавця.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце та час судового розгляду повідомлялись належним чином.

Представник заявника звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, підтримує вимоги скарги.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому, відповідно до ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановлює ухвалу, якою, в разі обґрунтованості, визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Так, приписами ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В свою чергу, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Такий строк є процесуальним, може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

При цьому, вимогами 122-124 ЦПК України встановлено порядок обчислення процесуальних строків.

Нормами ст. 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На виконанні Богунського відділу державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження за № 6273515, відкрите на підставі судового наказу №2н-6807, виданого Приморським районним судом міста Одеси Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Перше кредитне товариство» 28062,86 грн.

18.10.07 постановою державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції серії АА №590247 було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить ОСОБА_1 . На підставі вказаної постанови Першою Житомирською державною нотаріальною конторою інформацію про арешт та заборону відчуження майна внесено до реєстру. Про це стало відомо після звернення до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції з відповіді на адвокатський запит від 12.05.23 №44501

15.01.2009 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до п.2 ч.І ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент прийняття рішення).

З відповіді Богунського ДВС також стало відомо, що надати більш детальну інформацію по даному виконавчому провадженню, а також надати копію постанови АА 590247 від 18.10.2007 року, не являється неможливим у зв`язку з тим, що матеріали виконавчого провадження знищено за закінченням терміну зберігання. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України №1829/5 від 07.06.2017 року «Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 роки.

Після звернення до Житомирського обласного державного нотаріального архіву, було отримано копію постанови від 18.10.2007 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, з якої вбачається, що на підставі судового наказу №2-н-6807, виданого 20.08.2007 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Перше кредитне товариство» 28 062,86 грн. накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , і.к. НОМЕР_1 , та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить ОСОБА_1 , і.к. НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 неоднаразово звертався до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі та отримував інформацію, що надати інформацію та зняти арешт є неможливим через знищення документів.

Відповідно ч.І ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження..

Частиною 2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або про повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Оскільки матеріали виконавчого провадження знищені, нема змоги отримати відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження для надання її у відповідний орган для зняття арешту, накладеного на майно.

Згідно з висновком Верховного суду, який міститься у постанові від 27 березня 2020 року у справі № 817/928/17, існування арешту на майно боржника порушує конституційне право останнього володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю (ст. 41 Конституції України).

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 13.07.2022 року у справі № 2/0301/806/11 суд зробив висновок, що існуючий арешт є невиправданим втручанням особи на мирне володіння майном за відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувана.

Виконавче провадження, як вже було зазначено, відсутнє і після повернення виконавчого документа стягувану КС «Перше кредитне товариство» останнє не зверталося повторно з пред`явленням виконавчого документу до виконання і на даний час строки такого пред`явлення виконавчого документа до виконання скінчилися.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений

робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом № 1404-УІІІ.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1404-УІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до Інструкції під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як відомо з відповіді Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі виконавче провадження № 6273515 відкрите в 2007 році під час дії Закону № 606-ХІУ.

Відповідно до пункту 7 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-УІІІ виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 25 Закону № 606-ХІУ у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувана державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Отже, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та

Слід наголосити на тому, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Наявність протягом тривалого часу (майже 10 років) нескасованого арешту на майно боржника за умови відсутності виконавчих проваджень та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном та унеможливлює подальше здійснення належного захисту майнових прав заявника.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася

В підпункті 4 пункту 10.2 розділу XIII «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ: визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Отже, строк подання скарги підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 447-449, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити строки подання скарги.

3обов`язати Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт з всього майна, що належить ОСОБА_1 , РНОКНП НОМЕР_1 та заборону на відчуження будь-якого майна, що належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений у виконавчому провадженні № 6273515, відкрите на підставі судового наказу №2н-6807, виданого Приморським районним судом м.Одеси та зобов`язати державного виконавця (службову особу) зняти арешт з майна боржника за заборону на його відчуження у виконавчому провадженні № 6273515.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 02.06.2025.

Суддя Р.Д. Абухін

27.05.2025