Провадження № 2/521/809/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12 травня 2025 року м. Одеса

Хаджибеївський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Роїк Д.Я.,

при секретарі судового засідання Каліній П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ у натурі частки майна, припинення права спільної часткової власності, визнання права спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі просять суд виділити в натурі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 9/25 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: Частина житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а2» (кв. АДРЕСА_2 ), в складі наступних приміщень: №2-1 коридор, площею 8,8 кв.м.; №2-2 житлова, площею 14,1 кв.м.; №2-4 санвузол, площею 3,4 кв.м.; №2-5 житлова, площею 13,1 кв.м.; №2-6 житлова, площею 13,5 кв.м., загальною площею 52,9 кв.м., в т.ч. житловою 40,7 кв.м.; а, також споруди: - літня кухня літ. «Б»; - гараж літ. «В»; - сараї літ. «Г» та літ. «Т». Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на 9/25 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності по 1/2 на окремо виділений в натурі об`єкт нерухомості, що складається із частини житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а2» (кв. АДРЕСА_2 ), в складі наступних приміщень: №2-1 коридор, площею 8,8 кв.м.; №2-2 житлова, площею 14,1 кв.м.; №2-4 санвузол, площею 3,4 кв.м.; №2-5 житлова, площею 13,1 кв.м.; №2-6 житлова, площею 13,5 кв.м., загальною площею 52,9 кв.м., в т.ч. житловою 40,7 кв.м.; а, також споруди: - літня кухня літ. «Б»; - гараж літ. «В»; - сараї літ. «Г» та літ. «Т» за адресою, яка буде визначена відповідним рішенням органів місцевого самоврядування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є власниками 9/25 (кожен по 9/50) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично є окремим будинком, який має свій окремий вхід та двір та може бути виділений в окрему одиницю. На підтвердження доводів позовної заяви надано також висновок будівельно-технічної експертизи № 044/2024 від 11.11.2024 р. експерта ОСОБА_4 зроблений на замовлення учасника справи у порядку ст. 106 ЦПК України.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов.

Одночасно з відкриття провадження задоволено клопотання позивачів про витребування доказів та витребувано з КП «БТІ ОМР» (м. Одеса вул. Троїцька, 25) копії матеріалів інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувано з КП «БТІ ОМР» (м. Одеса вул. Троїцька, 25) копії матеріалів інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувано у Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одесі ( м. Одеса площа Б. Дерев`янка, буд. 1) інформацію щодо переліку осіб які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та осіб які отримали свідоцтва про право спадщину, якщо такі особи наявні. Витребувані матеріли від КП «БТІ ОМР» та Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одесі надійшли до суду та приєднані до матеріалів справи.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2024 року задоволено клопотання позивачів про заміну неналежного відповідача та замінено відповідача ОСОБА_6 у цивільній справі на ОСОБА_3 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ), надано останньому строк на надання відзиву.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання 12 травня 2025 року сторони не з`явились, від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи за відсутності у якій представник зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином. В судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву, у строк, встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивачів на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі є співвласниками 9/25 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Співвласником інших 16/25 частки була ОСОБА_7 , спадкоємцем якої є відповідач, який прийняв спадщину, що підтверджується матеріалами із витребуваної копії спадкової справи після смерті ОСОБА_7 .

Згідно висновку будівельно-технічної експертизи № 044/2024 від 11.11.2024 р. експерта ОСОБА_4 експерт дійшов до висновку, що по фактичному користуванню до складу 9/25 частини домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 враховуючи вимоги нормативно-технічних актів, можливо з технічної точки зору, у відповідності до вимог нормативно-правових та нормативно технічних актів виділити в окремий об`єкт нерухомості 9/25 частини домоволодіння, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , до складу яких по фактичному користуванню входять: Частина житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а2» (кв. АДРЕСА_2 ), в складі наступних приміщень: №2-1 коридор, площею 8,8 кв.м.; №2-2 житлова, площею 14,1 кв.м.; №2-4 санвузол, площею 3,4 кв.м.; №2-5 житлова, площею 13,1 кв.м.; №2-6 житлова, площею 13,5 кв.м., загальною площею 52,9 кв.м., в т.ч. житловою 40,7 кв.м.; а, також споруди: - літня кухня літ. «Б»; - гараж літ. «В»; - сараї літ. «Г» та літ. «Т». Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на 9/25 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності по 1/2 на окремо виділений в натурі об`єкт нерухомості, що складається із частини житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а2» (кв. АДРЕСА_2 ), в складі наступних приміщень: №2-1 коридор, площею 8,8 кв.м.; №2-2 житлова, площею 14,1 кв.м.; №2-4 санвузол, площею 3,4 кв.м.; №2-5 житлова, площею 13,1 кв.м.; №2-6 житлова, площею 13,5 кв.м., загальною площею 52,9 кв.м., в т.ч. житловою 40,7 кв.м.; а, також споруди: - літня кухня літ. «Б»; - гараж літ. «В»; - сараї літ. «Г» та літ. «Т».

Стаття 321 Цивільного кодексу України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Право власності є недоторканним, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях316,317,319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.

Згідно із статтею 355ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності - це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт.

Відповідно до статті 356ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з частинами першою, другою статті 358ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Частиною третьою статті 358ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частиною першою статті 367ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Частиною першою статті 364ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу майна в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13, а також у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 545/3753/16-ц, від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц, від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15, від 11 жовтня 2021 року у справі № 607/14338/19-ц.

Окрім того, Верховний Суд у постановах від 09.03.2023 р. по справі № 296/1402/20 та від 12.09.2023 р. по справі № 445/972/17, від 28.03.2023 р. по справі № 500/3987/16-ц зазначав також про необхідність врахування фактичного користування приміщеннями при виділі майна в натурі.

Частиною п`ятою статті 106ЦПК України встановлено, що у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Згідно зі статтею 110ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Висновок експерта є одним з видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Суд, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, перевіривши доводи сторін спору та подані ними докази, виходить з того, що висновком експерта визначена технічна можливість виділення співвласникам частини житлового будинку. Виділ частки відповідно до заявлених вимог також враховує фактичне користування будинком співвласниками, їх права та інтереси, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про можливість виділу частини житлового будинку відповідно відповідно до варіанту визначеного висновком експертизи.

З урахуванням наведеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.258,259 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ у натурі частки майна, припинення права спільної часткової власності, визнання права спільної часткової власності задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 9/25 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: Частина житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а2» (кв. АДРЕСА_2 ), в складі наступних приміщень: №2-1 коридор, площею 8,8 кв.м.; №2-2 житлова, площею 14,1 кв.м.; №2-4 санвузол, площею 3,4 кв.м.; №2-5 житлова, площею 13,1 кв.м.; №2-6 житлова, площею 13,5 кв.м., загальною площею 52,9 кв.м., в т.ч. житловою 40,7 кв.м.; а, також споруди: - літня кухня літ. «Б»; - гараж літ. «В»; - сараї літ. «Г» та літ. «Т».

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на 9/25 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності по 1/2 на окремо виділений в натурі об`єкт нерухомості, що складається із частини житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а2» (кв. АДРЕСА_2 ), в складі наступних приміщень: №2-1 коридор, площею 8,8 кв.м.; № 2-2 житлова, площею 14,1 кв.м.; № 2-4 санвузол, площею 3,4 кв.м.; № 2-5 житлова, площею 13,1 кв.м.;№ 2-6 житлова, площею 13,5 кв.м., загальною площею 52,9 кв.м., в т.ч. житловою 40,7 кв.м.; а, також споруди: - літня кухня літ. «Б»; - гараж літ. «В»; - сараї літ. «Г» та літ. «Т».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Д.Я. Роїк