Справа № 159/1068/25
Провадження № 2/159/755/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Лесика В.О.,

за участі секретаря судового засідання Куптій Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради Гупіка М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог.

У лютому 2025 року ОСОБА_2 ,який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому прохає ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач байдуже ставиться до дітей, щодо їх утримання, виховання та навчання. З 2022 року матір дитини самоусунулася від виконання своїх материнських обов`язків, не проявляє інтересу до дітей, матеріальної допомоги не надає, не відвідує за місцем її перебування, проживає за кордоном, створила фактично іншу сім`ю.

Узагальнені доводи особи, яка подала відзив на позов.

Відповідачем ОСОБА_3 не подано до суду відзив на позов

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 24.02.2025.

Провадження у справі відкрито 19.03.2025 .

09.04.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Аргументи учасників справи

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав з підстав зазначених у ньому і прохає його задовольнити. Пояснив, що з відповідачем не проживає однією сім`єю з 2022 року, шлюб між ними розірваний. З цього часу остання проживає за кордоном, не спілкується з дітьми, будь-якої матеріальної допомоги не надає.

Крім цього просить суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, з врахуванням того що відповідачка не надає будь-якої матеріальної допомоги дітям.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позицію позивача та просить позов задовольнити повністю.

Відповідач в силу вимог ст. 128 ЦПК України, була належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання; в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин.

Представник органу опіки та піклування Гупік М.І. .в судовому засіданні висловив думку про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав з підстав не виконання обов`язків по вихованню дітей, тобто з підстав викладених у Висновку органу опіки та піклування.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 15 лютого 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбу.

Сторони у справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 .

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2024 року ( справа № 159/4290/24) шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

Довідкою за підписом класного керівника професійно-технічного училище №22 смт. Луків Управління освіти, науки та молоді Волинської обласної державної адміністрації від 23.01.2025 доведено факт навчання у ньому неповнолітньої дитини сторін ОСОБА_4 .Цією ж довідкою стверджується, що за період навчання дитини з вересня 2023 року матір учня не цікавиться поведінкою та навчанням сина, батьківські збори не відвідує.

Довідкою за підписом тренера з футболу ДЮСШ №1 і м.Стуса (дівоча група) відд 15.01.2025 стверджується, що за період відвідування секції з березня 2023 матір ОСОБА_5 за вказаний період дитино. не цікавилася.

Позивач та неповнолітні діти сторін зареєстровані та проживають по АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою про зареєстрованих у житловому будинку осіб за відомостями реєстру Ковельської територіальної громади .

Заявою ОСОБА_3 посвідченою нотаріально від 04.12.2024 доводиться, що вона не заперчеує проти позбавлення її стосовно дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області від 13.02.2025 №82, затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , відносно її дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З Висновку органу опіки та піклування м.Ковеля про доцільність позбавлення батьківських прав вбачається, що факти невиконання матір`ю ОСОБА_3 обов`язків з утримання, навчання та виховання сина та дочки, доводиться у наступних документах:

-у заяві ОСОБА_6 від 22.01.2025;

-у заяві ОСОБА_7 від 21.01.2025 ;

-у заяві ОСОБА_8 від 16.09.2024;

-у заяві ОСОБА_9 від 23.01.2025;

-у заяві ОСОБА_10 від 15.01.2025;

-у заяві ОСОБА_11 від 15.01.2025;

-у довідці «ПТУ №22 смт.Луків № 59 від 23.01.2025 ;

-у заяві ОСОБА_3 від 04.12.2024, а тому орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 .

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника третьої особи, покази свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов до таких висновків.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частиною першою статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності

Згідно з частинами другою, третьою статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (стаття 171 СК України).

Допитані в судовому засіданні в присутності представника органу опіки та піклування та батька ОСОБА_1 неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен зокрема, пояснили, що матір будучи за кордоном більше двох років їхнім життям та навчанням не цікавиться, не приїздить додому, будь-якої допомоги в тому числі грошових переказів не надає.

Будучи допитаним у ході судового розгляду справи свідок ОСОБА_6 показав, що відповідач ОСОБА_3 декілька років знаходиться за кордоном, і не приймає участі у вихованні дітей. Позивач як батько добрий, бере участь у вихованні та утриманні свої дітей.

Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Отже, у ході судового розгляду встановлено, що відповідачка є здоровою та працездатною, не відвідує дітей за місцем перебування та навчання, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя. Продуктами харчування та необхідним одягом і взуттям не забезпечує, матеріально не підтримує, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не створює умов для отримання освіти.

З врахуванням наведеного, а також враховуючи, що наявність батьківських прав у особи, яка уникає виконання батьківських обов`язків і спілкування з дітьми, обмежує реалізацію прав неповнолітніх дітей та самого позивача як батька дитини, а також беручи до уваги висновок органу опіки та піклування суд приходить до висновку про підставність позову і необхідність його задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 ЦПК України).

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (частини перша, друга, п`ята статті 183 СК України).

За таких обставин, вирішуючи питання про розмір частки, що підлягає стягненню, суд враховує, що відповідачпрацездатна, інших неповнолітній дітей на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід присудити від дня пред`явлення позову, а саме з 24 лютого 2025 року.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат.

В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід судовий збір за вимогою про стягнення аліментів в розмірі 1211,20 гривень та стягнути за вимогою про позбавлення батьківських прав на корись позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141,263, 264, 265 ЦПК України ст.ст.150,164-167,170 Сімейного Кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1211, 20 ( одну тисячу двісті одинадцять грн.20 коп.) судового збору.

Стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.02.2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 1211,20 ( одну тисячу двісіт одинадцять грн. 20 коп.) судового збору.

На підставі ст.430 ч. 1 п.1 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за 1 місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса : АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП

НОМЕР_4 , адреса : АДРЕСА_1 .

Третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради, , адреса: м.Ковель, вул. Незалежності, 73.

Повний текст рішення складено 04 червня 2025 року.

Головуючий: В.О.Лесик