У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 609/514/25

2/609/320/2025

04 червня 2025 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно за законом,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, способам захисту прав та інтересів, передбаченим законом чи договором, або іншому способу захисту, який не суперечить закону, а також дотримання ним вимог, передбачених статтями 175, 176, 177 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст.ст.175-177 ЦПК України.

Згідно ч.ч.1, 3, ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачка ОСОБА_1 просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_5 , право власності на домоволодіння, яке належить колгоспному двору і головою якого був померлий ОСОБА_2 , однак на підтвердження даного факту в матеріалах справи відсутні інформація про власність (власника) спірного домоволодіння.

Крім того, згідно з п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивачами при поданні позовної заяви сплачено судовий збір: ОСОБА_1 на загальну суму 3157,34 грн, ОСОБА_2 на загальну суму 1211,20 грн.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі №910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці.

Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання.

Пред`явлений позов містить вимоги майнового характеру, а саме визнання за позивачами права власності в порядку спадкування за законом, зокрема: - за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,25га кадастровий номер :02:001:0186 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку площею 0,1444га кадастровий номер :02:001:0187 для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку площею 0,2239га кадастровий номер :01:001:0782 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 1,7607га кадастровий номер :01:001:0096 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 1,19га кадастровий номер :01:001:0071 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 0,22га кадастровий номер :01:001:0667 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 0,1115га кадастровий номер :02:001:0188 для ведення особистого селянського господарства.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі №907/9/17.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна.

Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову. Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення розміру судового збору, який повинен сплатити позивач при зверненні до суду, а також визначення в конкретному випадку підсудності розгляду справи.

Документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору, є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Таким чином, належними доказами на підтвердження вартості майна, із якої необхідно визначити ціну позову та відповідно розмір судового збору, є, зокрема, звіт про оцінку майна з висновком про його вартість (станом саме на дату подання позову до суду).

Позивачі, визначаючи ціну позову, долучили до матеріалів справи Витяги із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Згідно даних Витягів, датою проведення такої оцінки земельних ділянок є 30.10.2024, 29.01.2024, 10.09.2024 року.

Крім того, позивачами до матеріалів позовної заяви долучено Повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна із зазначенням вартості житлового будинку з господарськими будівлями, проте даний документ датований 29 січня 2024 року.

Беручи до уваги, що позивачами не належними доказами підтверджено вартість майна, суд ставить під сумнів правильність сплати ними судового збору.

Відтак, ціна позову, визначена позивачами у позовній заяві у розмірі 376952,65 грн є такою, що не відповідає дійсній вартості спірного майна.

Отже, позивачі мають надати звіти про оцінку майна, щодо якого виник спір, та сплатити судовий збір за ставкою, визначеною статтею 4 Закону України «Про судовий збір» - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дані недоліки унеможливлюють визначити правильний розмір судового збору за подання даної позовної заяви.

Крім того, позивачі просять витребувати в Комунального підприємства «Шумське БТІ» інвентарну справу на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Позивачами не дотримано вимог ст. 84 ЦПК України, а саме частини 2 цієї статті, зокрема, не зазначено доказів вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Також, на підтвердження тієї обставини, що позивачі звертались до приватного нотаріуса по питанню успадкування та їм було відмовлено, до матеріалів справи додано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №110/02-31 від 26.05.2025 приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Хаблюк Т.В. Даною постановою приватний нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно яке залишилось після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . а саме на житловий будинок та земельні ділянки, по тій причині, що спірний житловий будинок належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_5 , якій не виділена частка члена колгоспного двору. Про причини відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадкове майно на земельні ділянки інформації в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії не зазначено. Крім того, згідно із Архівним витягом із погосподарської книги №3 Бриківської сільської ради Кременецького (Шумського) району Тернопільської області за 1991-1995 роки станом на 15.04.1991 року село Бриків слідує, що за особовим рахунком (без зазначення конкретної адреси) головою сім`ї був ОСОБА_2 , а ОСОБА_5 була членом цього колгоспного двору.

Із позовної заяви вбачається, що позивачі також бажають успадкувати спадкове майно, яке залишилось після смерті їх діда ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки. Проте, чи позивачі звертались в нотаріальну контору з питанням успадкування зазначеного майна після смерті діда, в матеріалах справи відомостей немає.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

У силу ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Позивачами не надано суду підтвердження звернення до нотаріальної контори та мотивованої письмової постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії - відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на земельні ділянки, як це також передбачено Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5.

Про обов`язкову наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, також зазначено у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року.

Згідно з п.п. 23, 24 вказаної Постанови судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка згідно п. 24 вищевказаної Постанови повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину) особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що при розгляді справ про спадкування суди мають звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Матеріали позовної заяви не містять відповідних доказів того, що позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби ОСОБА_5 та діда ОСОБА_2 , а саме на земельні ділянки із зазначенням причин відмови (обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії). Це свідчить про відсутність спору та передчасне звернення позивачів до суду з вказаною позовною вимогою, доказів, які б свідчили про неможливість отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину саме на земельні ділянки суду не надано.

Таким чином, позивачам необхідно усунути зазначені недоліки шляхом надання суду позовної заяви в новій редакції із зазначенням вірної (дійсної) ціни позову, та відповідних документів (оцінки) на підтвердження ціни позову, та у разі необхідності представити суду оригінал квитанції про доплату судового збору за подання позовної заяви до суду, виходячи з ціни позову.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 та 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, суд зазначає, що у випадку невиконання вимог суду у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно за законом - залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК