Запорізький Апеляційний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Онищенка Е.А., Трофимової Д.А.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського (нова назва - Вознесенівського) районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2025 року у справі за позовом ОБЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «ЛЕГЕНДА-1» (надалі ОСББ «ЛЕГЕНДА-1») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за отримані послуги з управління багатоквартирним будинком

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСББ «ЛЕГЕНДА-1» звернулось до суду з вищезазначеним позовом (а.с.3-4), в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за отримані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.01.2023 року по 31.08.2024 року в розмірі 30580,36 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що відповідно до Статуту ОСББ «ЛЕГЕНДА-1» зазначене об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . Загальними зборами співвласників ОСББ «ЛЕГЕНДА-1», які відбулись 08.02.2023, був встановлений розмір внесків та платежів на обслуговування будинку та прибудинкової території. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЛЕГЕНДА-1» виконує взяті на себе зобов`язання з управління багатоквартирним будинком. Однак, відповідач, ОСОБА_1 , будучи співвласником ОСББ та власником квартири АДРЕСА_2 , не виконує обов`язок зі сплати внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території, за встановленими тарифами протоколом загальних зборів ОСББ «ЛЕГЕНДА-1» від 08.02.2023. Зазначеними діями відповідач заборгував перед об`єднанням 30580,36 грн. У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Соболєву І.П. (а.с.20). Ухвалою суду першої інстанції (а.с.28) відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2025 року (а.с.233, 234-236) позов позивача у цій справі задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «ЛЕГЕНДА-1» заборгованість за отримані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.01.2023 по 31.08.2024 в розмірі 30580,36 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (т.с.2 а.с.1-8) просив рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, відмовивши в задоволенні позовних вимог.

В автоматизованому порядку 17.03.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Онищенка Е.А. та Трофимову Д.А. (т.с.2 а.с.19). Ухвалою апеляційного суду від 18.03.2025 року (т.с.2 а.с.20) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 20.03.2025 року (т.с.2 а.с.32). Ухвалою апеляційного суду скаргу апелянта залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (т.с.2 а.с.33), які було усунуто 01.04.2025 року (т.с.2 а.с.37-40, 42,43). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 07.04.2025 року (т.с.2 а.с.51-52), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (т.с.2 а.с.53).

Оскільки, відповідно до ст. 369 ч. 1 ЦПК України в редакції ЗУ від 19.06.2024 року № 3831-ІХ, якій набрав чинності з 19.07.2024 року, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (розрахунок: 3028,00 грн. * 30 = 90840,00 грн., у цій справі ціна позову 30580,36 грн. а.с.3), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

ОСББ «ЛЕГЕНДА-1» подало відзив на апеляційну скаргу відповідача у цій справі (т.с.2 а.с.56-60), в якому зазначив про те, що предметом розгляду справи є стягнення заборгованості за отримані послуги з управління багатоквартирним будинком, яка нараховувалась у зв`язку з несплатою ОСОБА_1 відповідних внесків та платежів, встановлених протоколом загальних зборів ОСББ «ЛЕГЕНДА-1». Твердження апелянта, що ніби то співвласникам багатоквартирного будинку надавались послуги суб`єктами господарювання, а не ОСББ «ЛЕГЕНДА-1» не змінює правової природи наявної заборгованості ОСОБА_1 за обслуговування будинку, оскільки сам факт надання таких послуг ним не заперечувався. Матеріали справи містять відповідні документи, які підтверджують вчасну сплату з боку ОСББ «ЛЕГЕНДА-1» відповідних платежів за укладеними договорами, що в свою чергу, зовсім не впливає на зобов`язання ОСОБА_1 щодо сплати на розрахунковий рахунок ОСББ щомісячних внесків та платежів. Крім того, самим співвласниками, у тому числі і відповідачем, свого часу обрана модель договірних відносин з постачальниками як комунальних послуг, так і інших юридичних або приватних осіб, шляхом укладення відповідних договорів.

25 квітня 2025 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів" № 4273-IX, за змістом якого: - внесено до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» такі зміни: «1. Пункт 3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено підпунктом 3 такого змісту: «3) змінити найменування місцевих загальних судів, перелік яких визначається додатком до цього Закону. Зміна найменування місцевого загального суду не призведе до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду»; Доповнено додатком такого змісту: «Додаток до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ Перелік місцевих загальних судів, що перейменовуються…Змінити найменування таких місцевих загальних судів… 7) у Запорізькій області: Куйбишевський районний суд Запорізької області на Кам`янський районний суд Запорізької області; Жовтневий районний суд Запорізької області на Олександрівський районний суд м. Запоріжжя; Ленінський районний суд м. Запоріжжя на Дніпровський районний суд м. Запоріжжя; Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя на Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя…». Державна реєстрація змін до відомостей про місцеві загальні суди, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, які випливають із цього Закону, здійснена 30 квітня 2025 року (т.с. 2 а.с. 63).

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є …рішення, постанови…

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі, керувався ст. ст. 319, 322, 509, 526, 610 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 77, 81, 89, 229, 263-265, 354 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, суд першої інстанції при вирішенні цієї справи правильно виходив із такого.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Статтею 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків» визначено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами (ч. 1). Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України (ч. 2). Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (ч. 4).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків», органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання (ч. 1). Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників (ч. 5). Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку (ч. 8).

Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків» визначено, що співвласник зобов`язаний, зокрема: виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема, вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків», для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання.

Визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників (абз. 7 ч. 9 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків»).

У постанові від 17.06.2021 у справі № 910/2478/20 Верховний Суд вказав, що за своєю правовою природою рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів, засновників) є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), тобто офіційно письмовим документом, що породжує певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

За правилами ст. ст. 1, 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до положень ст. 13 Конституції України та ч. 4 ст. 319 ЦК України - власність зобов`язує.

Це поняття повинно формувати правосвідомість всіх учасників правовідносин власності.

У частині першій статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до наданих суду документів встановлено, що ОСББ «ЛЕГЕНДА-1» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Згідно із Статутом ОСББ «ЛЕГЕНДА-1» (т.с. 1 ст. 6-11) метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

Завданням та предметом діяльності об`єднання є, зокрема забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, а також сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості.

Відповідно до п. 2 розділу IV Статуту сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників.

З протоколу загальних зборів ОСБББ «ЛЕГЕНДА-1», проведених 08.02.2023 року (т.с. 1 а.с. 12-14) вбачається, що загальними зборами встановлений розмір внесків та платежів на обслуговування будинку та прибудинкової території, а саме: внесок на утримання будинку та прибудинкової території 7,49 грн. на місяць з 1 м2 площі приміщення, що належить співвласникові; внесок до резервного фонду - 1,55 грн. на місяць з 1 м2 площі приміщення, що належить співвласникові; внесок на заходи охорони 3,66 грн. на місяць з 1 м2 площі приміщення, що належить співвласникові.

Отже, загальний розмір внесків та платежів на обслуговування будинку та прибудинкової території на місяць з 1 м2 площі приміщення, що належить співвласникові становить 12,70 грн.

Разом з цим, протоколом по питанню № 4 порядку денного затверджено, що внески нараховуються та сплачуються співвласниками починаючи з 01 січня 2023 року, а їх сплата проводиться не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим на банківські рахунки ОСББ.

Позивачем в подальшому до матеріалів справи було долучено перелік та вартість послуг, які входять до складу робіт для утримання та управління багатоповерховим будинком та прибудинкової території ОСББ «ЛЕГЕНДА-1», м. Запоріжжя, вулиця Тбіліська, 23 (т.с. 1 а.с. 54-55).

Зазначений вище додаток до протоколу від 08.02.2023 містить перелік найменувань послуг та їх вартість, за які встановлено загальний розмір внесків та платежів на місяць, з 1 м2 площі приміщення, що належить співвласникові, в розмірі 12,70 грн.

Заключною випискою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з поточного рахунку ОСББ «ЛЕГЕНДА-1» за період з 01.01.2023 по 30.11.2024, підтверджується здійснення господарської діяльності та виконання своїх зобов`язань позивачем згідно Статуту.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.04.2024 власником квартири, за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа якої становить 105,2 кв. м, є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 01.11.2021 року (т.с. 1 а.с. 15-16).

Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСББ «ЛЕГЕНДА-1», за власником квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 виникла заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку у розмірі 30580,36 грн. (т.с. 1 а.с.17-18).

Розмір спірної заборгованості виник, виходячи із вказаного вище протоколу загальних зборів ОСББ «ЛЕГЕНДА-1», проведених 08.02.2023.

Відтак, з розрахунку заборгованості випливає, що з 01.01.2023 по 31.08.2024 відповідачем не сплачувались обов`язкові щомісячні внески на утримання багатоквартирного будинку. Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та відповідачем суду першої інстанції у цій справі не надані.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Згідно із ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом першої інстанції було вірно прийнято до уваги, що відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті послуг за утримання будинку та прибудинкової території, а також іншого розрахунку наявної заборгованості, або ж доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих послуг.

При цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, які відповідачем також не спростовано. Представник відповідача, навпаки зазначав в своєму відзиві, що відповідач не відмовляється сплачувати внески з управління багатоквартирним будинком ОСББ «ЛЕГЕНДА-1», але не з початку реєстрації, а з моменту передачі будинку за адресою: АДРЕСА_4 , від забудовника до ОСББ «ЛЕГЕНДА-1».

Проте, як вірно зазначено судом, зазначене буде суперечити протоколу загальних зборів ОСББ «ЛЕГЕНДА-1» від 08.02.2024, який є чинним та в судовому порядку не оскаржувався, оскільки цим протоколом затверджено, що внески нараховуються та сплачуються співвласниками, починаючи саме з 01 січня 2023 року.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позов ОСББ «ЛЕГЕНДА-1» у цій справі є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги сторони відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 є такими, що фактично дублюють доводи його відзиву на позов позивача у цій справі (т.с. 1 а.с. 39-45) у суді першої інстанції, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача, яку він та його представник вважають такою, що є єдино правильною та єдино можливою.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування відповідача, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні. Відповідач та представник останнього не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача у цій справі та, відповідно, у спростування останнього.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони відповідача. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні та зокрема стороною відповідача апеляційному суду не надані.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення. Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги сторони відповідача, не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Встановлено, що оскаржуваним рішенням суд першої інстанції не вирішував у цій справі питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось. Однак, воно може бути вирішено судом першої інстанції у подальшому за власною ініціативою або за заявою учасників цієї справи в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови відповідачу у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок позивача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського (нова назва - Вознесенівського) районного суду м.Запоріжжя від 31 січня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова апеляційним судом складена 06.06.2025 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Онищенко Е.А.Трофимова Д.А.