Справа № 296/6115/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 червня 2025 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Пилипюк Лілія Миколаївна, ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

04 червня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява ОСОБА_1 до КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії.

Звертаючись до суду з цим позовом ОСОБА_1 заявляє такі вимоги:

1)зобов`язати КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради не здійснювати нарахування вартості послуг з централізованого постачання теплової енергії до місць загального користування за адресою: АДРЕСА_1 , з дня звернення з позовною заявою;

2)скасувати відомості щодо наявності у ОСОБА_1 заборгованості перед КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради за послугу з опалення місць загального користування на загальну суму 9 157,94 гривень.

Позовна заява не може бути прийнята до розгляду судом, оскільки подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ухвали ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Установлено, що позовна заява не містить відомостей про ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України щодо відповідача КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради.

Крім того, згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Актом Корольовського районного суду міста Житомира від 04 червня 2025 року зафіксовано відсутність заявленої в додатках до позовної заяви копії акту про відключення опалення.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Установлено, ОСОБА_1 подав позовну заяву з додатками в двох примірниках, тобто для суду та відповідача, хоча одночасно з позовною заявою подав клопотання про залучення до участі у справі третьої особи Скадовської філії Керуюча компанія «Коменерго-Стандарт».

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає перелік документів, які додаються до позовної заяви. Зокрема, в переліку додатків зазначаються клопотання про звільнення від оплати витрат, пов`язаних з розглядом справи, клопотання про витребування доказів та заява про залучення третьою особою з приміткою «тільки для суду». Примірник позову для відповідача не містить копій вищевказаних документів. При цьому позивач жодним чином не обґрунтовує в чому полягає необхідність обмеження доступу відповідача для ознайомлення з усіма без виключення матеріалами позову.

Таким чином, позивач, звертаючись до суду з цим позовом, належним чином не виконав вимоги ч. 1 ст. 177 ЦПК України, а саме: до примірників позову для відповідача не додав всіх документів, які надані суду.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч.ч.1, 2, 4, 5ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Зокрема, відмітку про засвідчення копії документа складають із слів «Згідно з оригіналом», назви посади (якщо заява подається юридичною особою), особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч вищевказаним вимогам, копії письмових доказів, доданих до позовної заяви не засвідчені належним чином. Зокрема, в примірнику для суду позивач на копіях документів, які додані до позовної заяви поставив дату, підпис, прізвище та ініціали, однак не зазначив «Згідно з оригіналом». Копії документів в примірнику позову для відповідача не засвідчені жодним чином.

Таким чином, для усунення недоліків позовної заяви позивачу належить вказати код в ЄДРПОУ відповідача; надати всі документи, які зазначені як додатки до позовної заяви; надати належним чином оформлені два примірники позову (для відповідача та третьої особи).

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Разом із тим, така позиція позивача не узгоджується із обставинами, які викладені ним у позовній заяві. Обґрунтовуючи вимоги позову, ОСОБА_1 зазначає, що відповідач безпідставно продовжує нараховувати йому заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, хоча його квартира відключена від систем централізованого опалення та гарячого водопостачання, оскільки обладнана автономним опаленням. А тому, він не є споживачем комунальної послуги з постачання теплової енергії, яку надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради.

Заявлені вимоги позову позивач не мотивує порушенням Закону України «Про захист прав споживачів» та порушенням його прав саме як споживача комунальних послуг.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, як споживачів.

З наведеного слідує, що від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільняються лише позивачі споживачі у поданих ними позовах, що стосуються порушення їхніх прав як споживачів.

Посилання позивача на те, що спірні правовідносини виникли на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» потребують обґрунтування, якого позовна заява ОСОБА_1 не містить. На положення Закону України «Про захист прав споживачів» ОСОБА_1 покликається лише в частині звільнення від сплати судового збору, тоді як по суті спору він себе у спірних правовідносинах споживачем не вважає.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду клопотання про звільнення його від сплати судового збору, яке мотивує, серед іншого, тим, що він є особою з інвалідністю ІІ групи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

На підтвердження того, що він є особою з інвалідністю ІІ групи ОСОБА_1 надав копію довідки до акта огляду МСЕК серії ЖИА № 138970, однак копія цього документа належним чином не завірена позивачем. В разі належного оформлення документів, які подані до суду як додатки до позовної заяви, та за наявності документального підтвердження статусу особи з інвалідністю ІІ групи ОСОБА_1 вважатиметься таким, що звільнений від сплати судового збору на підставі Закону.

У разі відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору позивачу за цим позовом належить сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру.

Ставки судового збору встановлюються в таких розмірах:

за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028 гривень.

Отже, враховуючи законодавчо визначені ставки судового збору, розмір судового збору за дві вимоги немайнового характеру становить 2 422,40 гривень (1211, 20 х2).

Частиною першою статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст.185 ЦПК України).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст.185 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И ЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК