Справа № 2-7345/07
Провадження № 2-зз/185/8/25
У Х В А Л А

03 червня 2025 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головін В.О., при секретарі Преображенській К.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , про скасування заходів забезпечення позову

В С Т А Н О В И В

12 травня 2025 року до суду звернувся ОСОБА_1 з заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій просить суд:

Скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою б/н від 27.04.2007 року Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у вигляді заборони відчуження, внесення до застави та вчинення інших дій стосовно квартири АДРЕСА_1 у справі № 2- 7345/07.

В обгрунтування заяви зазначив, що 27.04.2007 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження, внесення до застави та вчинення інших дій стосовно квартири АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 .

Копія ухвали для виконання була направлена в першу Павлоградську державну нотаріальну контору, відділ Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції, комунальне підприємство Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації.

29.05.2007 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення, яке набрало законної сили. Рішення виконано у повному обсязі.

Звернувшись до Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_1 мені стало відомо, що заходи забезпечення позову по зазначеній цивільній справі не скасовані.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені обтяження на квартиру АДРЕСА_1 на підставі ухвали б/н від 27.04.2007 року Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, реєстраційний номер обтяження 4954137, постанови серії АА номер 956783 від 24.05.2007 року ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції, реєстраційний номер обтяження 5061473 та 5061503.

Згідно відповіді на адвокатський запит від Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.04.2025 року стало відомо, що виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 на виконанні не перебувають. Індіфікувати обтяження немає можливості у зв`язку зі спливом строку зберігання виконавчих проваджень.

Згідно ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до п. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Фактично судовий розгляд справи є припиненим та необхідність забезпечувати позов відпала як така.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Пономаренко В.Л. надала обґрунтовані пояснення стосовно заявленого та наголосила увагу на тому, що ОСОБА_1 з 1989 року постійно проживає в даній квартирі, сплачує комунальні послуги, є зареєстрованим в ній. Шлюб між ним та ОСОБА_3 було розірвано ще у 2006 році. ОСОБА_3 не проживає в даній квартирі вже 20 років. Де вона взагалі мешкає на даний час не відомо. Минуло 20 років, як заявниця ОСОБА_3 за заявою якої накладено арешт є громадянкою іншої країни вже давно-вона не проживає в ній, не користується нею, а по частці власність 1/1 є саме ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 хотів привести у відповідність до вимог чинного законодавства України право установчі документи по вказаній квартирі, однак не зміг цього зробити через те, що ухвалою суду від 27.04.2007 року накладено заборону відчуження, внесення до застави та вчинення інших дій стосовно квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності.

Адвокат наголосила, що заявник є користувачем вказаної квартири, прописаний та проживає в ній майже 36 років, а наявний арешт порушує його права на вільне користування майном.

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно п.10 постанови Пленум Верховного Суду України №9 від 22.10.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процессуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Аналіз зазначених правових норм і роз`яснення Пленуму Верховного Суду дає можливість зробити висновок про те, що підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо.

Втручання у право власності може бути виправданим згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод й буде відповідати усталеній прецедент ній практиці Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»), якщо воно здійснено: з метою врегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); на підставі закону; з дотриманням вимог співмірності і пропорційності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою гарантується право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Ухвала про скасування заходів забезпечення позову це судове рішення, яким суд скасовує заходи, вжиті для забезпечення позову в цивільній справі. Її видають, коли зникає необхідність у забезпеченні позову, або якщо змінилися обставини, що вплинули на вжиття заходів забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що застосовані заходи забезпечення позову діють протягом тривалого часу - з 27.04.2007 року, рішення суду набрало законної сили 25.06.2007 року, виконано в повному обсязі, а тому вважає, що подальший арешт майна є неправомірним втручанням у право ОСОБА_1 на користування своїм майном, яке підлягає захисту, а відтак представник заявника адвокат Пономаренко В.Л. вважає, що у подальшому у застосуванні заходів забезпеченняпозову потреба відсутня,заява проскасування заходів є забезпечення позовує обґрунтованоюі підлягає задоволенню.

Відповідно ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Відповідно до п.10постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Пропрактику застосування судами цивільного процессуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким акінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд враховує те, що заявник подав заяву про скасування заходів забезпечення позову у зв`язку з тим, що рішення суду набрало законної сили та відпала потреба в застосуванні заходів забезпечення позову.

Розглядаючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд пересвідчився в тому, що не існуєреальної загрози у скасуванні відповідної заборони.

Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушенні, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, у відповідності з нормами процесуального права, є всі підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Керуючисьст. ст. 149, 155, 259, 268, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву про скасування заходів забезпечення позову - задоволити.

Скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою б/н від 27.04.2007 року Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у вигляді заборони відчуження, внесення до застави та вчинення інших дій стосовно квартири АДРЕСА_1 у справі № 2- 7345/07.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно з моменту її складення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня їїскладення.

Учасник справи, якомуухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua.

Cуддя: В. О. Головін