Справа № 331/4940/24
Провадження № 2/331/388/2025
10 червня 2025 року м. Запоріжжя
Олександрівський районний суд міста Запоріжжя в складі:
Головуючого судді- Антоненко М.В.,
при секретарі Байрамовій Д.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення часток співвласників в праві спільної сумісної власності,-
13 серпня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення часток співвласників в праві спільної сумісної власності на квартиру на квартиру АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову посилається на те, що він є власником частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 21.10.1999 року, яким Жовтневою районною адміністрацією на підставі розпорядження № 1725 від 20.10. 1999 року вказана квартира згідно Закону України «Про приватизацію держитлофонду» передана в спільну сумісну власність: ОСОБА_5 його батька та відповідачів: ОСОБА_2 його матері, ОСОБА_3 ого рідної сестри та ОСОБА_4 - його племінника, сина ОСОБА_3 та у його власність.
Після смерті батька позивача - ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 16.01.2008 року державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Бережко Світлани Михайлівни, р. № 3-38 він став власником 1/15 частини вказаної квартири.
Відповідач ОСОБА_2 є власником 1/15 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 16.01.2008 року державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Бережко Світлани Михайлівни, р. № 3-34 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач ОСОБА_3 є власником 1/15 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 16.01.2008 року державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Бережко Світлани Михайлівни, р. № 3-42 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином на цей час він та відповідачі по справі є власниками 4/5 частин квартири АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 21.10. 1999 року, яке Жовтнева районна адміністрація на підставі розпорядження № 1725 від 20.10. 1999 передала вказану квартиру згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у спільну сумісну власність.
Він на цей час бажає розпорядитись належною йому на праві спільної сумісної власності частиною квартири, але оскільки розмір належної йому частки у спільній сумісній власності не визначено, він не має такої можливості. Відповідачі у поза судовому порядку не бажають визначити частки кожного у справі спільної сумісної власності вказаної квартири, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з цим позовом.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить суд визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 наступним чином: ОСОБА_1 - 1/5 частина, ОСОБА_2 - 1/5 частина, ОСОБА_3 - 1/5 частина, ОСОБА_4 - 1/5 частина.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2024 року відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання на 09 грудня 2024 року на 09-30 годин.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено її до розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивача - адвокат Жидкова Л.І. надала пояснення відповідно до заявлено позивачем позову, просила задовольнити позов, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином. Повідомлення відповідачів про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів. Направлена на їх адресу судова кореспонденція двічі повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою « за закінченням терміну зберігання», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Правом на подання відзиву відповідачі не скористалисьв зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до вимог ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України(далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, позивачі розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Позивач та відповідачі по справі є власниками 4/5 частин квартири АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 21.10.1999 року, яке Жовтнева районна адміністрація на підставі розпорядження № 1725 від 20.10.1999 передала вказану квартиру згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у спільну сумісну власність (а.с. 12).
1/15 частика квартири АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 16.01. 2008 року державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Бережко Світлани Михайлівни, р. № 3-38 належить на праві власності позивачу ( а.с. 19).
1/15 частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 16.01.2008 року державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Бережко Світлани Михайлівни, р. № 3-34 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 (а.с. , а.с. 19-21).
1/15 частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 16.01.2008 року державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Бережко Світлани Михайлівни, р. № 3-42 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 ( а.с., а.с. 22-23).
У позовні заяві позивач стверджує, що відповідачі у поза судовому порядку не бажають визначити частки кожного у справі спільної сумісної власності вказаної квартири, що чиніть йому перешкоди в справі власності на спірну квартиру та стало причиною звернення до суду із позовною заявою.
Дослідивши матеріали справи, суд виходить з таких норм права.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.
Згідно частини другої статті 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відповідно частини другої статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.
За положеннями частини третьої статті 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Суд вважає, що частки співвласників в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , як співвласників спільної сумісної власності, є рівними, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, і кожному з них належить право власності по 1/5 частці квартири.
За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Оскільки позивач у позові не просив відшкодувати йому судові витрати, тому з урахуванням диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за можливе не здійснювати розподіл судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України та залишити їх за позивачем.
Керуючись статтями4,19,141,263-265 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення часток співвласників в праві спільної сумісної власності на квартиру задовольнити.
Визначити, що частки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) ), ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 21.10. 1999 року, виданого Жовтневою районною адміністрацією на підставі розпорядження № 1725 від 20.10. 1999 року згідно Закону України «Про приватизацію держитлофонду» є рівними та становлять по 1/5 частині права власності на зазначену квартиру кожного.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Повний текст судового рішення складений 10 червня 2025 року.
Суддя: М.В. Антоненко