Справа № 621/1669/25
Провадження № 2/621/998/25
Ухвала

Іменем України

04 червня 2025 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Вельможна І.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними та скасування наказів, -

в с т а н о в и в:

Адвокат Ходаковський Ю.В., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Зміївського районного суду Харківської області із позовом до ГУ Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в якому просить суд ухвалити рішення, яким:

- Визнати недійсним Наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 02.02.2017 р. № 1561-СГ;

- Визнати недійсним Наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 02.02.2017 р. № 1571-СГ;

- Визнати недійсним Наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 11.12.2015 р. № 4373 -СГ;

- Визнати недійсним Наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 11.12.2015 р. № 4372 -СГ;

Разом із тим, представником позивача заявлено клопотання про витребування від Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у Харківській області копії проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_5 з кадастровим номером :01:000:0315 без зештрихувань її анкетних даних, необхідних для залучення її до справи в якості відповідача (серія та номер паспорту, дати народження, РНОКПП, адреси реєстрації місця проживання тощо);

Суддя, дослідивши матеріали позовної заяви, вважає її такою, що підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не має можливості сплатити судовий збір через скрутне матеріальне становище, у зв`язку з чим заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позову до суду.

Проаналізувавши вищезазначене клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1, 3 статті 136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може...", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5 вказаного Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах "Княт проти Польщі", "Єдамскі та Єдамска проти Польщі", від 26.07.2005).

До позовної заяви представником позивача надано: довідку про доходи про доходи ОСОБА_1 від 14.03.2025; Відомість з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 12.03.2025.

З вищезазначених документів вбачається, що позивач отримує дохід у вигляді пенсії та орендної плати від СФГ "Ревік" за надання земельної частки (паю) в лізинг, оренду або суборенду.

На думку суду, надані представником позивача документи (докази) у своїй сукупності не свідчать про скрутний майновий стан ОСОБА_1 , що унеможливлює задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Щодо сплати судового збору за подання вищезазначеного позову, суд зазначає наступне.

За правилами частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношення до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Положеннями п. 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" закріплено, що за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, справляється судовий збір у розмірі, 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік", з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 гривень.

Таким чином, сума судового збору, яку має сплатити позивач при пред`явленні зазначеного позову до суду, становить 1 211,20 грн.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху.

Протягом встановленого строку позивачу, його представнику необхідно усунути вказані недоліки шляхом подання до суду доказу сплати судового збору, за кожну із заявлених вимог немайнового характеру.

Відповідно до частини 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Позивачу ОСОБА_1 належить сплатити судовий збір в розмірі по 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп. за кожну з вимог, які перерахувати за наступними платіжними реквізитами: платіжними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК Харків обл./МТГ Зміїв/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37874947; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0020603 та надати суду документ, що підтверджує його сплату.

За таких обставин, позовну заяву належить залишити без руху, надати позивачу строк для усунення недоліків відповідно до цієї ухвали і роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною і йому повернута.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про судовий збір", статями 175 - 177, 185, 259 - 261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними та скасування наказів залишити без руху.

Запропонувати позивачу та його представнику в п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки поданої позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви, відповідно до статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, вона буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: