Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/777/25

Провадження № 2/126/697/2025

"02" червня 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

за участі позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 18.07.2010 у виконкомі Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 6.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.07.2010 сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис №6.

Під час шлюбу в сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачкою.

Подружнє життя сторін не склалося, так як вони різні за характерами та звичками люди, в результаті чого у них виникали сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім`ї. Позивачка просить не надавати часу на примирення, оскільки час та відносини, що між ними склалися переконали її, що сім`я розпалася остаточно і її збереження неможливе.

25.04.2025 відповідач ОСОБА_5 надіслав до суду заяву про надання строку на примирення. Заяву обгрунтовує тим, що на даний час між ним та позивачкою проводяться примирливі процедури щодо збереження шлюбу, а тому просить надати строк для примирення 6 місяців.

Позивачка, ОСОБА_1 , в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Пояснила, що їй стало відомо, що відповідач звертається до гадалок, які ворожать та роблять різні заговори, в тому числі і на фотокартки її одягу, а відео проведених ритуалів відправляють відповідачеві на застосунок "Ватсап", який також був встановлений і на її ноутбуці. Категорично заперечувала проти надання строку на примирення, оскільки не має наміру надалі проживати з відповідачем. Крім того, з початку війни відповідач перебуває за кордоном, вона на даний час в проживає в м. Могилів -Подільський та наміру їхати до відповідача не має, а тому примирення неможливе.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи в суді, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від нього на адресу суду не надходило.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 18.07.2010 сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Подружжя має двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 ) та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 ).

Подружнє життя сторін не склалося, так як вони різні за характерами та звичками люди, в результаті чого у них виникали сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім`ї. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача.

Вирішуючи справу у межах заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст.110 СК України).

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (стаття 111 СК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 26.11.2018 у справі № 761/33261/16-ц зроблено висновок по застосуванню статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком».

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи з засад сімейного законодавства, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

У позовній заяві позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не можливе та суперечитиме її інтересам.

Враховуючи те, що позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки її позиція щодо бажання розірвати шлюб є категоричною, а також зважаючи на відсутність майнового спору, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу та наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище.

Керуючись ст. ст. 105, 110, 112,113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 263-265, 273 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 18.07.2010 у виконавчому комітеті Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис №6.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище набуте в шлюбі " ОСОБА_5 ".

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. І. Губко