Провадження №2/524/1681/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., представника позивача Галченко М.В., прокурора Анюховської А.Л., представника відповідача Бахмата О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в інтересах якої діє Кременчуцька окружна прокуратура Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 396 932,21 грн(відповідно до заяви про зменшення позовних вимог), ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач набув право власності на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на день звернення до суду відповідачем не було оформлено право користування земельною ділянкою. В період з 01.06.2021 по 31.05.2024 відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області доходу від орендної плати за землю в сумі 396 932,21 грн. Відповідачем не було добровільно сплачено кошти.

В судовому засіданні представник позивача, Галченко М.В., та Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури, Анюховська А.Л. підтримали позов та просили його задовольнити.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

У відзиві відповідач зазначив, що Кременчуцька міська рада при обрахуванні збитків не здійснила обстеження земельної ділянки, а підставою для подання позовної заяви є лише відомості із реєстру речових прав. Об`єкт незавершеного будівництва, що розташований на земельній ділянці площею 5083 кв.м з кадастровим номером :02:003:0234, має площу набагато меншу ніж сама земельна ділянка, а відтак, відповідач не використовує дану земельну ділянку у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача просив суд врахувати, що відповідач є інвалідом другої групи, а відтак і непрацездатним, що у значній мірі впливає на його можливість погасити борг одним платежем. Вказав, що сума, що підлягає стягненню, відповідно до матеріалів справи складає 396 932,21 гривень, що у 49 разів перевищує мінімальну заробітну плату в Україні станом на 2025 рік, що є для відповідача значним тягарем, а добровільне виконання рішення суду неможливе у зв`язку із відсутністю у відповідача таких коштів. Зазначив, що в свою чергу примусове стягнення створить додаткове навантаження у зв`язку із стягненням додаткових 10% від суми у вигляді виконавчого збору. Посилаючись на вказані обставини, а також на введення в Україні воєнного стану просив у випадку задоволення позовних вимог позивача, відстрочити виконання судового рішення на 6 місяців.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

15.08.2015 приватним нотаріусом Кременчуцького міського округу нотаріального округу Ганночкою О.В., було посвідчено договір купівлі-продажу, об`єкта незавершеного будівництва, серія та номер: р. № 2668 за умовами якого ОСОБА_1 набув право власності об`єкт незавершеного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1 .

Об`єкт нерухомого майна розташований на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером № :02:003:0234, цільове призначення: для закінчення будівництва, експлуатації та обслуговування торгових рядів промислової групи.

Згідно з проведеним розрахунком(з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог), сума завданих позивачу збитків за період з 01.06.2021 по 31.05.2024 становить 396 932,21 грн.

НОРМИ ПРАВА

Положеннями статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до положень статті 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

ОЦІНКА СУДУ

В постанові від 09 листопада 2021 року по справі № 905/1680/20 Провадження № 12-48гс21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «у випадку використання землекористувачем сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотриманої орендної плати в порядку статті 1212 ЦК України.»

Суд переконаний, що розміщення нерухомого майна на земельній ділянці, яка належить іншій особі, свідчить про фактичне користування такою земельною ділянкою.

Матеріалами справи підтверджується те, що у визначений позивачем період відповідачем не було належним чином оформлено права користування земельною ділянкою, на якій розташовано об`єкт нерухомого майна, власником якого він є, що призвело до безоплатного користування земельною ділянкою

Суд також приймає до уваги те, що новий розрахунок було проведено позивачем з урахуванням ставки у 3% від нормативної грошової оцінки землі, на що у відзиві посилався представник відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини, приймаючи до уваги факт безоплатного користування відповідачем земельною ділянкою, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача коштів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 396 932,21 грн.

Приймаючи до уваги заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, суд повертає Полтавській обласній прокуратурі 5117,17 грн, як надміру сплачений судовий збір.

Оскільки представником відповідача надані докази на підтвердження встановлення відповідачу ІІ групи інвалідності, суд вважає, що 5953,98 грн підлягають компенсації за рахунок держави.

Щодо клопотання представника відповідача про відстрочку виконання рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

З аналізу викладених норм убачається, що нормами ЦПК України не встановлено вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання судового рішення.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 9901/598/19.

Клопотання про відстрочення виконання рішення суду на 6 місяців представник відповідача обґрунтував тим, що відповідач є інвалідом ІІ групи, а тому є непрацездатним, а також на введення в України воєнного стану.

Суд враховує те, що 21.03.2023 відповідачу було видано посвідчення серії НОМЕР_1 про виплату державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, відповідно до якого ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності.

Разом із тим, суд відзначає, що доказів, які б достеменно підвереджували відсутність у відповідача доходу суду надані не були. На переконання суду, встановлення відповідачу ІІ групи інвалідності не свідчить про 100% втрату ним працездатності та неможливість отримання заробітку. Про скрутне матеріальне становище відповідача також не свідчить і введення в України воєнного стану.

Цих підстав, суд вважає, що представником відповідача не було доведено підстав для відстрочки виконання рішення суду.

Керуючись ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в інтересах якої діє Кременчуцька окружна прокуратура Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ідентифікаційний номер юридичної особи 24388300, 39600, Україна, Полтавська обл., місто Кременчук, площа Перемоги, будинок, 2 кошти в розмірі 396 932,21 грн.

Повернути Полтавській обласній прокуратурі, код платника 02910060 переплачену суму судового збору в розмірі 5117,17 грн, який внесений відповідно до платіжної інструкції №2640 (внутрішній номер 372714299) від 04.10.2024, оригінал якої зберігається в матеріалах справи.

Компенсувати за рахунок держави (з державного бюджету України) в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України Полтавській обласній прокуратурі судові витрати в сумі 5953,98 грн.

Відмовити у задоволенні клопотання про відстрочку виконання рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 29.05.2025

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ