Справа № 484/1739/25
Провадження № 2/484/929/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого - судді Маржиної Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, ціна позову 21 693 грн. 28 к., -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» в особі представника адвоката Севастьянова М.В. звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 21 693 грн. 28 к., мотивуючи тим, що у квітні 2024 року ТОВ «Миколаївгаз Збут» звернулося до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_2 , яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_3 , як вказано в ухвалі суду від 18.04.2024 року). 12.04.2024 року видано судовий наказ. Ухвалою суду від 18.04.2024 року у справі № 484/1852/24 за заявою відповідача судовий наказ скасовано. У відповідності до ч.3 ст. 171 ЦПК України ТОВ «Миколаївгаз Збут» звертається до суду із наданим позовом в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачка є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , на її ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Факт споживання природного газу за цією адресою підтверджується витягом з особового рахунку (роздруківкою фінансового стану), що свідчить про приєднання відповідачки до умов типового договору постачання природного газу та фактичне його укладання. ТОВ «Миколаївгаз Збут» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України (постанови № 1642 від 28.05.2015 року та № 674 від 18.05.2017 року). Об`єми використаного природного газу по кожному побутовому споживачу, в тому числі й по відповідачу, ТОВ «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» отримує від Оператора ГРМ - АТ «МИКОЛАЇВГАЗ». Всупереч норм та вимог діючого законодавства України, Боржник, використовуючи природний газ для побутових потреб, в період з 01.03.2021 року по 30.04.2022 року здійснював оплати за постачання природного газу несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 21 693 грн. 28 к. Добровільно погасити заборгованість відповідачка не бажає. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості.

Ухвалою суду від 04.04.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу копію позовної заяви з додатками.

07.05.2025 року від представника відповідача адвоката Єрмоленко А.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву разом з доказами направлення стороні позивача, в якому вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що з 2016 року Відповідачу було присвоєно статус учасника бойових дій, згідно посвідчення НОМЕР_2 (видане повторно у зв`язку зі зміною прізвища), у зв`язку з чим щомісячно, починаючи з 01.10.2019 року відповідачу нараховується житлова субсидія на оплату житлово-комунальних послуг. За заявою Відповідача, поданою до Управління соціального захисту населення, вся сума нарахованої субсидії спрямовувалася на оплату послуг з постачання природного газу. Так, за інформацією АТ «Ощадбанк» за постачання природного газу за період з 01.01.2021 року по 30.04.2022 року на рахунок ТОВ «Миколаївгаз Збут» за особовим рахунком № НОМЕР_1 було перераховано: за січень 2021 року - 2 061 грн. 42 к., за лютий 2021 року - 1 327 грн. 56 к., за березень 2021 року - 1 692 грн. 43 к., за квітень 2021 року - 1 210 грн. 53 к., за травень 2021 року - 744 грн. 50 к., за червень 2021 року 744 грн. 50 к., за липень 2021 року 744 грн. 50 к., за серпень 2021 року 744 грн. 50 к., за вересень 2021 року 295 грн. 76 к., за жовтень 2021 року 882 грн. 57 к., за листопад 2021 року - 1 795 грн. 63 к., за грудень 2021 року - 1 795 грн. 63 к., за січень 2022 року - 1 788 грн. 31 к., за лютий 2022 року - 1 715 грн. 44 к., за березень 2022 року - 1 350 грн. 75 к., за квітень 2022 року - 1 055 грн. 10 к., а всього 19 949 грн. 13 к.Вважає, що послуги з газопостачання оплачувалися, а тому не згодна з розміром заборгованості, яку нараховує ТОВ «Миколаївгаз Збут». Відповідно до п.5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надається 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання». Однак вважає, що Позивачем не було застосовано до Відповідача 75-процентної знижки на оплату за користування газом, а тому нарахована Позивачем сума заборгованості за споживання природного газу нарахована неправомірно, отже не підлягає стягненню. Також зазначила, що відповідно до абз.5 ч.2 ст.1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, постачальнику природного газу забороняється здійснювати будь-які дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості (у тому числі включати заборгованість у рахунок на оплату, подавати судові позови, проводити стягнення заборгованості у примусовому порядку, вчиняти заходи з припинення газопостачання у зв`язку з наявністю заборгованості тощо), яка врегульовується відповідно до абз.2 ч.3 ст. 2 цього Закону, яким передбачено, що постачальникам природного газу компенсуються заборгованість побутових споживачів, що врегульовується згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу». При цьому зазначила, що розрахунок та деталізація витрат на професійну правничу допомогу буде надана відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Крім того, 07.05.2025 року від представника відповідача Єрмоленко А.В. до суду надійшло клопотання про витребування доказів, в якому вона просила витребувати від АТ «Ощадбанк» інформацію щодо розміру сум, що були перераховані АТ «Ощадбанк» на користь ТОВ «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» в рахунок оплати за постачання природного газу за період з 01.01.2021 року по 30.04.2022 року за особистим рахунком № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 07.05.2025 року в задоволенні клопотання представника відповідача Єрмоленко А.В. про витребування доказів відмовлено; розгляд справи відкладено на 04.06.2025 року задля забезпечення можливості позивача подати відповідь на відзив.

Також 07.05.2025 року від представника позивача ОСОБА_4 надійшла відповідь на відзив, разом з доказами направлення стороні відповідача, в якій він позов підтримав, просив задовольнити, мотивуючи тим, що представник Відповідача зробив неправильний висновок щодо неправомірності нарахованої Позивачем заборгованості через неврахування пільги, адже відповідно до розрахунку заборгованості (Фінансовий стан по особовому рахунку Боржника), доданого до позову, всі отримані Позивачем оплати вказані в ньому - це грошові кошти отримані саме від АТ «ОЩАДБАНК» в якості монетизації пільги. Жодної оплати від Відповідача на рахунок Позивача не надходило, а як зазначено в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», знижка плати за користування комунальними послугами надається в межах середніх норм споживання та становить 75 відсотків. Крім того, ніяких доказів щодо отримання Відповідачем житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг суду не надано. Вважає, що відзивом на позовну заяву не спростовується наявність у Відповідача заборгованості за спожитий природний газ. Зазначив, що відповідно до п.27 ч.1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу. З 01.05.2022 року на підставі наказу Міністерства енергетики України «Про постачання природного газу побутовим споживачам» № 198 від 08.06.2022 року побутових споживачів ТОВ «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» (яке здійснювало ліцензійну діяльність з постачання природного газу) переведено до «постачальника останньої надії» - ГК «Нафтогаз України». За період постачання природного газу Позивачем Відповідачу за особовим рахунком № НОМЕР_1 й утворилася заборгованість в сумі 21 693 грн. 28 к. Крім того, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП), повідомляє, що на засіданні, яке проводилось у формі відкритого слухання, 04.02.2025 року було прийнято рішення щодо зупинення ТОВ «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» () дії ліцензії з постачання природного газу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 18.05.2017 року № 674, на підставі заяви ліцензіата строком до 04.08.2025 року включно. Отже Позивач не здійснює діяльність із постачання природного газу, не є на даний час постачальником природного газу, а тому на нього не розповсюджується заборона здійснювати будь-які дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи.

Інших заяв, клопотань по суті спору сторонами не подано.

Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, враховуючи заяви сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що у квітні 2024 року ТОВ «Миколаївгаз Збут» звернулося до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_2 , яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_3 , як вказано в ухвалі суду від 18.04.2024 року.

12.04.2024 було видано судовий наказ, який в подальшому ухвалою суду від 18.04.2024 року у справі № 484/1852/24 за заявою відповідача скасовано.

У відповідності до ч.3 ст. 171 ЦПК України ТОВ «Миколаївгаз Збут» звернулося до суду із наданим позовом в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015р.№2496 (далі - Правила), договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633,634,641,642 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Хоча у частині першій статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу.

Постачання природного газу побутовим споживачем здійснюється на підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, який затверджено Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2500, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1386/27831) та оприлюднюється в установленому порядку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Згідно з частинами першою, другою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму, суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.

Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.

Разом з тим, згідно зі статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання, відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Виходячи з тлумачення пункту 2 статті 205 ЦК України і пункту 2 статті 642 ЦК України, можна зробити висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом.

Таким чином, договір постачання природного газу побутовим споживачам є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання).

Договір постачання природного газу побутовим споживачам є договором приєднання (стаття 634 ЦК України), оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Постачання природного газу є видом житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюджується Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Враховуючи те, що протягом тридцяти днів з дня опублікування Заявником у засобах масової інформації договору Боржник про свою відмову укласти договір постачання природного газу побутовим споживачам чи про свою незгоду із умовами опублікованого договору до ТОВ «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» у письмовому вигляді не направив, продовжив фактичне споживання природного газу, а відтак Боржник вважається таким, що прийняв пропозицію ТОВ «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» щодо укладення договору постачання природного газу побутовим споживачам, положення якого затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2500.

Крім того, відсутні дані того, що Боржник не користується послугами ТОВ «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» з постачання природного газу до домоволодіння Боржника або уклав договір постачання природного газу з іншим виконавцем послуг, теж відсутні, а тому Боржник вважається таким, що прийняв оферту Заявника.

Ще одним підтвердженням того, що споживач повністю погодився та прийняв умови договору на постачання природного газу побутовим споживачам є невиконання покладеного на споживача обов`язку передбаченого розділом ІІІ «Порядок постачання природного газу побутовим споживачам» «Правил постачання природного газу» затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 де передбачено, що у разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, в свою чергу, Правилами закріплено, що Споживач зобов`язується укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи.

ТОВ «Миколаївгаз Збут» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України (постанови № 1642 від 28.05.2015 року та № 674 від 18.05.2017 року).

Об`єми використаного природного газу по кожному побутовому споживачу, в тому числі й по відповідачу, ТОВ «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» отримує від Оператора ГРМ - АТ «МИКОЛАЇВГАЗ».

За таких обставин, Боржник зобов`язаний сплачувати вартість послуг, пов`язаних із постачанням природного газу, які надає ТОВ «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ».

За правилами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виконують з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Приписами ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути договори або інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Вбачається, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , на її ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

За адресою споживання по АДРЕСА_1 здійснювалося фактичне споживання природного газу, про що свідчить, зокрема, роздруківка фінансового стану.

Всупереч норм та вимог діючого законодавства України, Боржник, використовуючи природний газ для побутових потреб, в період з 01.03.2021 року по 30.04.2022 року здійснював оплати за постачання природного газу несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 21 693 грн. 28 к.

Щодо твердження представника відповідача про неправомірність нарахованої Позивачем заборгованості через неврахування пільги суд зазначає наступне.

Відповідно до розрахунку заборгованості, що підтверджується роздруківкою фінансового стану по особовому рахунку Боржника, доданого до позову, всі отримані Позивачем оплати вказані в ньому - це грошові кошти отримані саме від АТ «ОЩАДБАНК» в якості монетизації пільги.

Жодної оплати від Відповідача на рахунок Позивача не надходило, зазначене не спростовано відповідачем, а як зазначено в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», знижка плати за користування комунальними послугами надається в межах середніх норм споживання та становить 75 відсотків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 13.02.2024 року, однак жодних доказів щодо отримання відповідачем житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг суду не надано.

Так, дійсно відповідно до абз.5 ч.2 ст. 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, постачальнику природного газу забороняється здійснювати будь-які дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості (у тому числі включати заборгованість у рахунок на оплату, подавати судові позови, проводити стягнення заборгованості у примусовому порядку, вчиняти заходи з припинення газопостачання у зв`язку з наявністю заборгованості тощо), яка врегульовується відповідно до абзацу другого частини третьої статті 2 цього Закону.

Абзацом другим Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» передбачено, що терміни вживаються в цьому Законі у значеннях, наведених у законах України "Про ринок природного газу", "Про теплопостачання", "Про житлово-комунальні послуги", "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та інших законах України.

Відповідно до пункту 27 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу», постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу.

З 01.05.2022 року на підставі наказу Міністерства енергетики України «Про постачання природного газу побутовим споживачам» № 198 від 08.06.2022 побутових споживачів ТОВ «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» (яке здійснювало ліцензійну діяльність з постачання природного газу) переведено до «постачальника останньої надії» - ГК «Нафтогаз України».

За період постачання природного газу Позивачем Відповідачу за особовим рахунком № НОМЕР_1 й утворилася заборгованість в сумі 21 693 грн. 28 к.

Крім того, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП), повідомляє, що на засіданні НКРЕКП, яке проводилось у формі відкритого слухання, 04 лютого 2025 року було прийнято рішення щодо зупинення ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» () дії ліцензії з постачання природного газу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 18 травня 2017 року № 674, на підставі заяви ліцензіата строком до 04 серпня 2025 року (включно).

Отже Позивач не здійснює діяльність із постачання природного газу, не є на даний час постачальником природного газу, а тому на нього не розповсюджується заборона здійснювати будь-які дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості передбачена Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», на яку посилається представник Відповідача.

За таких обставин відповідачем не спростована наявність заборгованості за спожитий природний газ.

Відповідачкою зазначена сума заборгованості добровільно не сплачена.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Враховуючи наведене, відповідачці позивачем правомірно нараховано заборгованість в сумі 21 693 грн. 28 к.

Розрахунок зазначеної заборгованості здійснено позивачем ТОВ «Миколаївгаз Збут» на підставі положень Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494, тарифів встановлених за спожитий природний газ, об`ємів споживання відповідачем природного газу.

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Отже, судом встановлено, що позивач належним чином виконав умови договору, але відповідачка всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконувала, а саме систематично не сплачувала вартість отриманих нею послуг зі споживання природного газу, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і законними, оскільки відповідачкою не було виконано належним чином зобов`язання перед позивачем по оплаті послуг за зі споживання природного газу, а тому позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ в сумі 21 693 грн. 28 к.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 к. Витрати відповідача на професійну правову допомогу відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ціна позову 21 693 грн. 28 к., - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ», , рахунок IBAN р/р НОМЕР_5 в АТ «АКЦЕНТ-БАНК», заборгованість за спожитий природний газ в сумі 21 693 (двадцять одна тисяча шістсот дев`яносто три) грн. 28 к.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ», , рахунок IBAN р/р НОМЕР_5 в АТ «АКЦЕНТ-БАНК», судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 к.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ», код ЄДРПОУ 39589483, адреса: вул. 7 Слобідська, 70-В/1, м. Миколаїв, 54000.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 04 червня 2025 року.

СУДДЯ: