Справа № 562/3172/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"03" червня 2025 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

учасники справи: представник позивача-адвокат Власюк П.О.,

відповідач ОСОБА_1 ,

представник відповідача-адвокат Януль В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

У поданій до суду позовній заяві позивач ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 422976 грн. 41 коп., моральну шкоду в сумі 50000 грн., франшизу в сумі 3200 грн., витрати понесені з оплати дефектовочних робіт та оцінки транспортного засобу в сумі 7500 грн., на правничу допомогу в сумі 20200 грн. та сплати судового збору в сумі 4761,76 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 16 жовтня 2023 року на 182 км автодороги Р05 з вини водія ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем марки «Renault Logan Van» з державними реєстраційними номерними « НОМЕР_1 » сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої був пошкоджений належний їй автомобіль марки «Мазда СХ5» з державними реєстраційним номером « НОМЕР_2 ». Про настання страхового випадку було повідомлено страхову компанію ПАТ «Страхова група «ТАС», якою їй виплачено узгоджена сума страхового відшкодування в розмірі 141800 грн. Однак проведеною експертизою встановлено, що завданий їй матеріальний збиток становить 557775,41 грн. Крім того, нею понесені витрати з евакуації автомобіля до місця проживання в сумі 4000 грн. та від місця проживання на СТО для проведення огляду і виконання дефектовочних робіт в сумі 3000 грн., а тому завдані збитки, включаючи витрати на усунення пошкоджень, становлять 422976,41 грн. Пошкодженням належного їй транспортного засобу завдано моральної шкоди, яку оцінює в сумі 500000 грн., оскільки призвело до порушення її нормальних життєвих зв`язків.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги визнала частково в частині стягнення суми франшизи в розмірі 3200 грн. та моральної шкоди в сумі 500 грн., у решті просить відмовити за безпідставністю позовних вимог, мотивуючи тим, що позивач пред`явив вимогу про відшкодування ринкової вартості автомобіля на момент його пошкодження, у той час як сам автомобіль залишився та залишкова вартість автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди в пошкодженому стані не визначена. Відшкодування шкоди не має бути засобом збагачення, отримання доходу, а моральна шкода виконує компенсаційну функцію відшкодування саме моральних втрат. Тому з урахуванням складного матеріального і сімейного становища відповідач вважає за можливе відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 грн. та просить зменшити розмір стягнення з неї витрат на правничу допомогу.

Позивач відповідь на відзив відповідача не подавав

Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року клопотання представника відповідача задоволено та залучено ПАТ «Страхова група «ТАС» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач та її представник позовні вимоги визнали частково з наведених у відзиві мотивів.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).

Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Установлено, що 16 жовтня 2023 року близько 18 години 00 хвилин на 182 км автодороги Р05 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Renault Logan Van» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, не вибрала безпечного інтервалу та дистанції та допустила зіткнення з автомобілем марки «Мазда СХ5» з державним номерним знаком « НОМЕР_2 » під керування водія ОСОБА_3 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила п.13.4 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 01 листопада 2023 року, що набрала законної сили, ОСОБА_1 визнана винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддана адміністративному стягненню у виді штрафу.

Указані вище обставини відповідачем не оспорюються.

А відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як водія автомобіля марки «Renault Logan Van» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «СГ «ТАС» за полісом №АТ/4012332 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким страхова сума за шкоду, заподіяну майну потерпілого, визначено у розмірі 160000 грн., підписання якого страхова сума збільшена на 50000 грн. в частині програми «Автоцивілка Плюс» опція сервісний SAT №4012332 (096.18.05), франшиза 3200.

21 листопада 2023 року за заявою ОСОБА_2 , як власнику автомобіля марки «Мазда СХ5» з державним номерним знаком « НОМЕР_2 », страховиком ПАТ «СГ «ТАС» здійснено виплату узгодженого страхового відшкодування в сумі 141800 грн., що підтверджується копією відповідного чека про зарахування коштів на рахунок останньої та її заяви про страхове відшкодування від 30 жовтня 2023 року, в якій не наполягала на проведенні оцінки пошкодженого майна.

Згідно звіту №074/2023 від 10 січня 2024 року про оцінку автомобіля «Мазда СХ5» з державним номерним знаком « НОМЕР_2 », проведеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , вбачається, що матеріальний збиток, завданий власнику вказаного транспортного засобу в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді на дату 16 жовтня 2023 року становить 557776,41 грн., який визначений виходячи з ринкової вартості цього автомобіля на момент пошкодження та становить 557776,41 грн. (п.3.3 звіту).

Відповідно до ст.28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно положень ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ.

Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

При цьому задоволення вимог про відшкодування майнової шкоди в повному обсязі, виходячи з вартості автомобіля до ДТП, без врахування залишкової вартості пошкодженого транспортного засобу, і одночасне залишення у власності позивача цього автомобіля, не можна визнати обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 17 лютого 2021 року в справі №753/11069/16).

Зі звіту №074/2023 від 10 січня 2024 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Мазда СХ5» з державним номерним знаком « НОМЕР_2 » з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні становлять без ПДВ на дату дорожньо-транспортної пригоди 16 жовтня 2023 року 354360,71 грн. (узгоджується з п.3.5 описової частини звіту), що є меншою за вартість автомобіля, тобто його ремонт не є економічно необґрунтованим.

Висновку про фізичне знищення вказаного автомобіля марки «Мазда СХ5» експертом у звіті не наведено та залишкової вартості пошкодженого транспортного засобу не визначено, вказаний транспортний засіб на даний час залишається у власника, а тому суд погоджується з доводами відповідача, що стягнення завданої позивачу шкоди виходячи з вартості автомобіля до ДТП є безпідставне.

Згідно положень ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому Уповноваженим органом, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Указані вище експертні висновки щодо розміру завданих збитків відповідачем належними у розумінні ст.ст.77-78 ЦПК України доказами не спростовано, а підстави для визнання їх неналежними відсутні.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст.22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 Верховний Суд зазначив, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Сторонами у справі не оспорюється факт дорожньо-транспортної пригоди, вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 141800 грн.

Вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує ліміт відповідальності страховика та доказів про фактичне здійснення ремонту автомобіля позивачем, матеріали справи не містять.

З розміром страхової виплати позивач погодилася та не заявляла вимог про повне відшкодування заподіяної страхувальником забезпеченого транспортного засобу майнової шкоди, з урахуванням загального розміру ліміту відповідальності страховика в сумі 210000 грн.

Франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (ст.9 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно ст.36.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що покласти відповідальність на винну особу в розмірі, що не перевищує ліміт відповідальності страховика з урахуванням франшизи, не можна, а тому з відповідача підлягає до стягнення різниця між розміром завданих збитків та страховим відшкодуванням в рахунок відшкодування майнової шкоди, тобто (354360,71 грн. 210000 - 3200 франшизи) + 3200 грн. франшизи) 144360,71 грн.

Крім того, позивач понесла витрати з евакуації належного їй автомобіля марки «Мазда СХ5» з державним номерним знаком « НОМЕР_2 » 18 жовтня 2023 року з місця ДТП (м.Здолбунів) до місця свого проживання (м.Нетішин) в сумі 4000 грн. та 21 листопада 2023 року від місця проживання на СТО «AUTO VIP SERVICE» (м.Рівне) для проведення огляду та виконання дефектовочних робіт в сумі 3000 грн., що підтверджується копіями товарного чеку, які в розумінні ст.22 ЦК України та ст.28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є шкодою, яка підлягає відшкодуванню.

Необхідність у виконанні дефектовочних робіт на СТО «AUTO VIP SERVICE» 04 грудня 2023 року з огляду на проведення аналогічних робіт експертом ОСОБА_4 з оцінки автомобіля марки «Мазда СХ5» 01 грудня 2023 року позивачем не обґрунтовано, а тому виходячи з положень ч.4 ст.1193 ЦК України та матеріального становища відповідача, суд вважає за можливе зменшити загальний розмір відшкодування понесених витрат з евакуації автомобіля до 3200 грн.

Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підлягає стягненню з відповідача, становить 147560 грн. 71 коп.

Згідно з положеннями ст. 55 Конституції України та чинного законодавства фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

За змістом частин 1-3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

З виписки з приймального відділення КНП «Здолбунівської центральної лікарні» вбачається, що ОСОБА_2 16 жовтня 2023 року зверталася за медичною допомогою з приводу отриманої травми «забою грудини» внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, якій призначено медикаментозне лікування.

Указані обставини підтверджують завдання позивачу моральної шкоди.

Разом з тим, суд погоджується доводами відповідача, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року в справі №752/17832/14).

З огляду на вище викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в сумі 2000 грн., оскільки така грошова компенсація буде відповідати дійсним моральним стражданням позивача.

Судові витрати позивача складаються з судового збору в сумі 4761,76 грн., витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20200 грн., оплата дефектовочних робіт в сумі 3000 грн. та проведення оцінки автомобіля в сумі 4500 грн., всього 32461,76 грн.

При розподілі судових витрат між сторонами суд виходиться з положень частин 1,2 ст.141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (ч.3 ст.133 ЦПК України).

За змістом ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами ( ч.5 ст.137 ЦПК України).

З акту приймання-передачі послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги від 23 жовтня 2023 року вбачається, що Типусяк прийняла та оплатила послуги адвоката Власюка П.О. вартістю 20200 грн., детальний опис яких наведений в акті виходячи з вартості одної години роботи/послуг 400 грн., водночас затрачений час участі в суді першої інстанції та підготовку необхідних клопотань, письмових пояснень та інше не наведено.

За вказаних обставин клопотання відповідача щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню в сумі 16806 грн.

Таким чином, з відповідача до стягнення на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (31,41% ) в сумі 9130 грн. 20 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.258-273, 351 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована по АДРЕСА_2 ) завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в сумі 147560 (сто сорок сім тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 71 коп. та 2000 (дві тисячі) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в сумі 9130 (дев`ять тисяч сто тридцять) грн. 20 коп.

У решті вимог позивача відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст повного рішення виготовлено 05 червня 2025 року.

Суддя: