ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м.Суми

Справа №592/11722/24

Номер провадження 22-ц/816/905/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 жовтня 2024 року в складі судді Алфьорова А.М., ухваленого в м. Суми,

в с т а н о в и в:

15 липня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 13.12.2023-100000253 від 13 грудня 2023 року в розмірі 33149,93 грн, яка складається з 13000 грн боргу по тілу кредиту, 18199,93 грн боргу по відсоткам та 1950 грн боргу по комісії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 грудня 2023 року з відповідачем укладено кредитний договір № 13.12.2023-100000253, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 13000 грн строком на 140 днів. Станом на 30 квітня 2024 року борг по договору склав 33149,93 грн, які відповідач не сплачує.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 жовтня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 13.12.2023-100000253 від 13 грудня 2023 року в розмірі 13000 грн, а також 949,96 грн судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Споживчий центр» посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позову скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі. Доводи скарги зводяться до того, що кредитним договором передбачені умови нарахування процентів за користування кредитом та за прострочення його повернення, а також сплата комісії. Відповідач впродовж 14 днів після укладення договору не відмовився від його укладення, продовжував користуватись кредитними коштами. Звертає увагу на те, що позивач штрафних санкцій відповідачу не нараховував, тобто місцевий суд помилково вважав, що заборгованість по процентам та комісії неустойкою, від сплати якої під час воєнного стану позичальник звільнений. Також зазначає, що суд застосував закон, який втратив чинність.

В частині задоволених вимог рішення суду не оскаржується, а тому на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в оскаржуваній частині частковому скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13 грудня 2023 року ОСОБА_1 шляхом використання одноразового ідентифікатора підписав Заявку кредитного договору № 13.12.2023-100000253, пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), додаток до Анкети позичальника, Паспорт споживчого кредиту, а також Таблицю загальної вартості кредиту.

Підписавши вказані складові, ОСОБА_1 13 грудня 2023 року уклав з ТОВ «Споживчий центр» споживчий кредитний договір № 13.12.2023-100000253 в електронній формі, за умовами якого позичальнику перераховано на банківську картку 13000 грн кредитних коштів зі строком користування 140 днів та кінцевим днем повернення кредиту, сплати процентів та комісії 30 квітня 2024 року (а.с. 10, 11-13).

Паспорт споживчого кредиту містить умови про строк кредитування, нарахування процентів і комісії за користування кредитом, сукупну вартість кредиту, реальну процентну ставку за кредитом, розмір щомісячної плати процентів, розмір комісії, кінцевий строк повернення тіла кредиту, процентів та комісії.

Згідно з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту станом на 30 квітня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становила 28001,75 грн та складалась з боргу по тілу кредиту у розмірі 13000 грн, боргу по відсоткам у розмірі 13051,75 та боргу по комісії у розмірі 1950 грн.

Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення боргу по відсоткам у розмірі 18199,93 грн та боргу по комісії у розмірі 1950 грн, суд першої інстанції виходив з того, що пунктом 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» заборгованість по нарахованим відсоткам та комісії не підлягає стягненню.

Проте, повністю з таким висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного погодитись не може, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

У спірних правовідносинах укладено електронний договір споживчого кредитування. Обставини укладення договору, розмір боргу по тілу кредиту сторони не оспорюють, зустрічних вимог про визнання недійсними окремих пунктів договору щодо умов нарахування процентів за користування кредитом відповідачем у справі не заявлено, а тому апеляційний суд виходить з дійсності умов договору про розмір процентів за користування кредитом, порядок їх нарахування, а також умов про нарахування комісії.

Заявлений у позові розмір заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 13 грудня 2023 року по 30 квітня 2024 року на суму 5148,18 грн (18199,93 грн 13051,75 грн) доказами не підтверджується та спростовується Таблицею обчислення загальної вартості кредиту станом на 30 квітня 2024 року, згідно з якою борг по процентам за користування кредитом за спірний період становить 13051,75 грн.

Умови укладеного договору та матеріали справи не містять жодного письмового доказу на підтвердження того, що заявлені позивачем борг по відсоткам за користування кредитом у сумі 13051,75 грн та борг по комісії у розмірі 1950 грн є неустойкою чи будь-яким іншим видом відповідальності за прострочення виконання боргового зобов`язання.

Таким чином, висновки місцевого суду про відмову у задоволенні вимог про стягнення боргу по відсоткам у розмірі 13051,75 грн та боргу по комісії у розмірі 1950 грн є помилковими, оскільки обмежень на стягнення відповідного боргу у зв`язку з дією на території України воєнного стану чинним законодавством не встановлено.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повного або часткового повернення відповідачем доведеного боргу по процентам за користування кредитом та боргу по комісії. Наведений позивачем розрахунок боргу станом на 30 квітня 2024 року відповідає умовам укладеного кредитного договору, здійснений у межах строку його дії, а тому вимоги про стягнення боргу по процентам за користування кредитом на суму 13051,75 грн та боргу по комісія у сумі 1950 грн підлягає задоволенню, а у задоволенні вимог про стягнення 5148,18 грн боргу по відсоткам за кредитним договором апеляційний суд відмовляє.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом дію воєнного стану продовжено.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15 березня 2022 року доповнено розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" пунктом 6-1, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті.

Також установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем".

Водночас, вказана норма Закону діяла до 24 грудня 2023 року, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX пункт 6-1 розділу IV виключено.

Згідно з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту станом на 30 квітня 2024 року борг по процентам за користування кредитом розрахований за період з 26 грудня 2023 року по 30 квітня 2024 року та становить 13051,75 грн. Борг по комісії нарахований 26 грудня 2023 року (980,18 грн ) і 09 січня 2024 року (969,82 грн) на загальну суму 1950 грн.

Отже, борг по процентам за користування кредитом та борг по комісії позивачем нараховані вже після припинення дії пункту 6-1 розділу IV "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про споживче кредитування", чого суд першої інстанції не врахував.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення вимог про стягнення боргу по відсоткам у розмірі 13051,75 грн та боргу по комісії у розмірі 1950 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що за наслідками апеляційного перегляду судового рішення позов задовольняється частково (на 84,47 %), тому рішення місцевого суду в частині компенсації судового збору підлягає зміні. За рахунок відповідача позивачу слід компенсувати 2046,20 грн (84,47% від 2422,40 грн) судового збору за подання позову та 3069,30 грн (84,47% від 3633,60 грн) судового збору за подання апеляційної скарги.

Оскільки справа є справою незначної складності, а ціна позову не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому на підставі п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 жовтня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом та комісії скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 13051 грн 75 коп. боргу по відсоткам та 1950 грн боргу по комісії за кредитним договором № 13.12.2023-100000253 від 13 грудня 2023 року.

В частині вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 5148 грн 18 коп. боргу по відсоткам за кредитним договором № 13.12.2023-100000253 від 13 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 жовтня 2024 року в частині стягнення судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 2046 грн 20 коп. судового збору за подання позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 3069 грн 30 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина