КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/8922/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 369/13023/24

19 травня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Комунальної установи «Кремінський міський центр надання соціальних послуг та комплексної реабілітації «Добро» (до перейменування Комунальна установа «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро») - Кременчуцького Анатолія Михайловича на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 січня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Пінкевич Н.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро» про визнання недійним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовомдо Комунальної установи «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро» про визнання недійним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що вона працює в Комунальній установі «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро» на посаді фахівця із соціальної роботи.

На підставі наказу № 65 К від 30грудня 2022 року переведено фахівця із соціальної роботи ОСОБА_1 в простій не з вини працівника з 02 січня 2023 року.

Наказом директора Комунальної установи «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро» № 13 К-тр від 30 квітня 2024 року призупинено трудові відносини зі штатними працівниками КУ «КМЦКРДОІ «Добро», у тому числі з нею, до припинення або скасування воєнного стану, з яким вона ознайомилась 08 травня 2024 року в месенджері «Вайбер».

Позивач вважала вказаний наказ № 13 К-тр від 30 квітня 2024 року незаконним, посилаючись на те, що спеціальна норма права передбачає право сторін призупинити дію трудового договору за умови наявності військової агресії проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. При цьому, роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати роботу працівнику, а працівник не може виконати роботу. Лише наявність правової норми, яка передбачає право сторін призупинити дію трудового договору, не є достатньою. Для сторін мають наступити відповідні наслідки за наявності обставин, що передбачає така норма права. Щодо абсолютної неможливості надавати роботу та виконувати її, то роботодавець має перебувати в таких обставинах коли він не може надати роботу працівнику, в свою чергу, працівник не може виконати роботу. Зокрема, про абсолютну неможливість надання роботодавцем роботи в контексті призупинення трудового договору можуть свідчити випадки неможливості забезпечувати працівників умовами праці внаслідок того, що необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціювання з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо.

У наказі № 13 К-тр від 30 квітня 2024 року не вказано підстави для його видання, а також не зазначено, у зв?язку з чим деякі працівники Комунальної установи «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро» не можуть виконувати свої функціональні обов?язки. Крім того, наказ № 13 К-тр від 30 квітня 2024 року не місить обгрунтувань чому роботодавець не в змозі надати роботу працівникам або перевести їх на іншу роботу або залучити їх до роботи за дистанційною формою організації праці.

Позивач зазначала, що вона має вищу освіту юриста та має досвід роботи у відділі кадрів, а тому вона може виконувати на дистаційній основі роботу працівника відділу кадрів, яку на даний час веде головний бухгалтер, проте жодної пропозиції виконувати іншу роботу від роботодавця їй не надходило.

З урахуванням наведених обставин, позивач ОСОБА_1 просила суд: визнати незаконним та скасувати наказ директора Комунальної установи «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро» Анатолія Кременчуцького № 13 К-тр від 30 квітня 2024 року «Про призупинення дії трудового договору»; зобов`язати Комунальну установу «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро» нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 квітня 2024 року по день ухвалення рішення, застосувавши аналогію закону частину 2 статті 235 КЗпП України.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 січня 2025 року позов ОСОБА_1 до Комунальної установи «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідності «Добро» про визнання недійним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Комунальної установи «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро» №13 К-тр від 30.04.2024 року «Про призупинення дії трудового договору» з ОСОБА_1 .

Зобов`язано Комунальну установу «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 травня 2024 року по день ухвалення рішення з подальшим відрахуваннями встановлених законодавством податків та інших обов`язкових платежів при виконанні рішення суду.

Стягнуто з Комунальної установи «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб зінвалідністю «Добро» на користь держави судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Рішення в частині зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідача Комунальної установи «Кремінський міський центр надання соціальних послуг та комплексної реабілітації «Добро» (до перейменування Комунальна установа «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро») - Кременчуцький Анатолій Михайлович подав апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 січня 2025 року повністю, закрити провадження у справі. Відмовити у повному обсязі у позовних вимогах ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування наказу КУ «КМЦКРДОІ «Добро» від 30.04.2024року № 13 К-тр «Про призупинення дії трудового договору» та зобов`язання вчинити певні дії.Судовий збір покласти на позивача ОСОБА_1 .

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі встановлено обставини , які мають значення для розгляду справи.

Зазначає, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням військ рф на територію Луганської області, Указом Президента України від 31.03.2022 року № 192/2022 «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Луганській області», було утворено Кремінську міську військову адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області та Рубіжанську міську військову адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області (надалі і по тексту: Кремінська МВА).

Кремінська міська рада Сєверодонецького району Луганської області (далі: Кремінська рада, засновник) свою діяльність на момент окупації міста Кремінна вже не здійснювала, фінансування КУ «КМЦКРДОІ «Добро» припинено.

Кремінська МВА, взявши на себе функції засновника, здійснила евакуацію співробітників комунальних установ громади.

Прийнято розпорядження начальника Кремінської МВА про підпорядкування та початок фінансування через структуру військових адміністрацій комунальних установ, підприємств та організації громади.

Починаючи з 24.02.2022 року по 18.04.2022 року Кремінська громада є територією активних бойових дій, де державні органи виконували свої функції, а з 18.04.2022 року по 01.01.2023 року - повна окупація.

З 01.01.2023 року частина території громади відноситься до переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 (зі змінами) та наразі є частково окупованими.

Для підтримки правопорядку у громаді та продовження трудових відносин з фахівцями соціальних та реабілітаційних установ, розпорядженням голови Кремінської міської військової адміністрації від 26.04.2022 року № 01-01/12 «Про введення в дію штатного розпису комунальної установи «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро», посади працівників трьох комунальних установ, які виїхали на територію підконтрольну уряду України, а саме: «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро», «Центр надання соціальних послуг» Кремінської міської ради, «Центр надання соціально-психологічної допомоги «Розірви коло» були введені до штату КУ «КМЦКРДОІ «Добро», а працівників прийнято на роботу із обмеженим виконанням функціональних обов`язків.

Утворення Координаційних центрів допомоги внутрішньо переміщеним особам при Луганській обласній державній адміністрації - Луганської обласної військової адміністрації, дозволило КУ «КМЦКРОДІ «Добро» тимчасово забезпечити роботою фахівців, не перебуваючи у межах громади.

Відповідач наголошує на тому, що приміщення Координаційних центрів допомоги внутрішньо переміщеним особам при Луганській обласній державній адміністрації - Луганської обласної військової адміністрації, не є приміщеннями КУ «КМЦКРОДІ «Добро», а судом першої інстанції не взято до уваги, що ці правовідносини мають особливості в міру введення воєнного стану у зв`язку із військовою агресією проти України, а заходи роботодавця пов`язані із забезпеченням працівника роботою.

Сторона відповідача зазначає, що згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Отже, роботодавцю надано право тимчасово призупинити дію трудового договору з працівником у разі неможливості, у зв`язку із військовою агресією проти України,забезпечити працівника роботою.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження недійсності оскаржуваного наказу КУ «КМЦКРДОІ «Добро» від 30.04.2024 року № 13 К-тр «Про призупинення дії трудового договору».

До того ж, скасування наказу у частині не наділяє позивача правом на відновлення її на посаді, оскільки правові підстави простою підприємства продовжують бути чинними.

Крім того, на користь позивача не можуть підлягати стягненню виплати у розмірі окладу, так як, відповідно до наказу № 65 від 30.12.2022 року «Про переведення в простій ОСОБА_1 », позивачка знаходилась в простої, який не оскаржувався позивачкою.

Не дослідивши обставини справи, суд зробив хибний висновок про нарахування та виплату позивачці середнього заробітку за вимушеного прогулу.

Також судом першої інстанції, незаконно, виходячи за предмет позову, визнано незаконним та в повному обсязі скасовано наказ КУ «КМЦКРДОІ «Добро» від 30.04.2024 року № 13 К- тр «Про призупинення дії трудового договору».

Крім того, судом першої інстанціїне взято до уваги відмову позивачки від пропозиції працювати в межах своїх посадових обов`язків у Координаційному центрі (найближчого центру) м. Київ, з посиланням на відділеність вказаного центру від її місця проживання та труднощами транспортного сполучення між с. Софіївська Борщагівка, Бучанського району Київської області та містом Київ.

При цьому, КУ «КМЦКРДОІ «Добро» не має структурних підрозділів у с. Софіївська Борщагівка та не може забезпечити роботу фахівцю із соціальної роботи у стаціонаріу вказаному населеному пункті.

Вказані обставини, на переконання сторони відповідача, свідчать про неможливість надання роботодавцем роботи позивачці у відповідності до займаної нею посади та неможливість здійснення позивачкою роботи щодо надання соціальної допомоги відповідно до посадових обов`язків, у зв`язку з чим роботодавцем правомірно, на підставі статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», було прийнято оскаржуваний наказ про призупинення трудових відносин з позивачкою.

Вказаний захід є вимушеним, тимчасовим та таким, що не залежить від волі роботодавця надати працівнику роботу, застосований з урахуванням того, що працівник не може виконути іншу роботу, оскільки надання соціальної та реабілітаційної допомоги з об`єктивних і незалежних причин (внаслідок дій держави, що здійснює військову агресію проти України і наяку покладається обов`язок з відшкодування вимушених майнових втрат) КУ «КМЦКРДОІ «Добро» є неможливим у с. Софіївська Борщагівка. Інші відповіді вакансії у КУ «КМЦКРДОІ «Добро» відсутні, в тому числі, і вакансії працівників з програмного та правового забезпечення.

Окрім того, судом першої інстанції не взято до уваги, що позивачка не зверталася до роботодавця з вимогою відновити трудові відносини та забезпечити її роботою відповідно до її спеціальності.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 адвокат Головченко Артем Олександровичапеляційну скаргу Комунальної установи «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро» просив залишити без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 січня 2025 року - без змін.

Зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніше, як до запровадження таких умов.

Позивачка в месенджері «Вайбер» 01.05.2024 року просила заступника директора Комунальної установи «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро» Єременко Н.В. повідомити про істотні зміни праці в установленому законом порядку.

Лише 08 травня 2024 року в месенджері «Вайбер» позивачка була ознайомлена з наказом директора Комунальної установи «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідності «Добро» Анатолія Кременчуцького № 13 К-тр від 30 квітня 2024 року «Про призупинення дії трудового договору», тобто, вже після запровадження погіршення умов оплати праці.

Твердження апелянта, що позивачці пропонувалася робота в межах її посадових обов`язків у Координаційному центрі (найближчого центру) м. Київ не відповідають дійсності.

Надані відповідачем докази, а саме, попередження № 1 від 28.12.2022 року та № 7 від 30.04.2024 року щодо пропозиції позивачу здійснювати роботу в межах своїх функціональних обов`язків у Координаційних центрах допомоги ВПО з Луганської області, які створені на базі КУ «КМЦКРДОІ «Добро» за адресою м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, буд. 8 або м. Рівне, вул. Кавказька, буд. 9 за фаховим призначенням, не відповідають вимогам щодо належності та допустимості доказів, оскільки не містять відомостей про реєстрацію даних документів та резолюції керівника роботодавця, а також з даних попереджень не вбачається, що вони були доведені до відома позивача у справі.

Сторона позивача вважає, що твердження апелянта зводяться до того, що відповідач має можливість забезпечити роботою позивача в Координаційних центрах допомоги внутрішньо переміщеним особам з Луганської області у м. Рівне, м. Київ, м. Дніпро, м. Луцьк, м. Андрушівка Житомирської області, а також роботу в ХАБІ м. Рівне та в м. Києві, що в даному випадку не є підставою для винесення оскаржуваного наказу та не спростовують законність рішення суду першої інстанції.

Звертає увагу суду на те, що позивач ОСОБА_1 має вищу освіту юриста та має досвід роботи у відділі кадрів, що підтверджується трудовою книжкою.

Отже, позивачка може виконувати на дистанційній основі роботу працівника відділу кадрів, яку на даний час веде головний бухгалтер Возняк Н.С.

В судовому засіданні представник відповідача Комунальної установи «Кремінський міський центр надання соціальних послуг та комплексної реабілітації «Добро» Кременчуцький Анатолій Михайлович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив скаргу задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Головченко Артем Олександрович в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що юридичною адресою та фактичним місцем знаходження Комунальної установи «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро» є Луганська область, м. Кремінна, пл. Кооперативна, б.20.

ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з Комунальною установою «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро» з 19 квітня 2022 року на посаді фахівець із соціальної роботи (наказ № 21 К).

23.12.2022 року ОСОБА_1 і видано довідку №3244- про взяття її на облік, як внутрішньо переміщену особу з фактичним місцем перебування: АДРЕСА_1 .

Наказом директора КУ «КМЦКРДОІ «Добро» № 65 К від 30.12.2022 року позивачку переведено в простій не з вини працівника з 02 січня 2023 року.

Наказом директора КУ «КМЦКРДОІ «Добро» № 13 К-тр від 30.04.2024 року з 01.04.2024 призупинені трудові відносини з штатними працівниками КУ «КМЦКРДОІ «Добро» до припинення або скасування воєнного стану у зв`язку з неможливістю виконання функціональних обов`язків деякими працівниками Комунальної установи «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро».

Наказом директора КУ «КМЦКРДОІ«Добро» №13К-тр від 27 травня 2024 року «Про внесення змін до наказу від 30.04.2024 року № 13 К-тр «Призупинення дії трудового договору» внесені зміни до наказу від 30 квітня 2024 року № 13 К-тр «Призупинення дії трудового договору» у п. 1 після фрази «Призупинити трудові відносини зазначити дату 01.05.2024 року; у п. 3 дату, з якої вводяться значення «І» вважати 01.05.2024 року.

08.05.2025 року вказаний наказ було направлено позивачці для ознайомлення через застосунок для дзвінків і обміну повідомленнями Viber.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунальної установи «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро» про визнання недійним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору та зобов`язання вчинити певні дії, суд першої інстанції вказав на те, що відповідач не надав відповідних належних та допустимих доказів, які б підтверджували неможливість виконання позивачкою її функціональних обов`язків. Надані відповідачем заперечення на позовну заяву зводяться до того, що відповідач має можливість забезпечити роботою позивача в Координаційних центрах допомоги внутрішньо переміщеним особам з Луганської області у м. Рівне, м. Київ, м. Дніпро, м. Луцьк, м. Андрушівка Житомирської області, а також роботу в ХАБІ м. Рівне та в м. Києві. Таким чином, суд приходить до висновку, що наказ від 30 квітня 2024 року № 13 К-ТР «Про призупинення дії трудового договору», що стосується позивача, виданий директором Комунальної установи «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро» суперечить вимогам чинного законодавства України, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі. З огляду на викладене та, враховуючи, що з позивачкою не припинено трудовий договір, а призупинено його дію, ефективним способом відновлення порушеного права позивачки є поновлення з 30 квітня 2025 року дії вказаного трудового доровору.

З огляду на внесення змін до наказу від 30 квітня 2024 року № 13 К-ТР «Про призупинення дії трудового договору» та довідки про доходи від 20 травня 2024 року №90, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині зобов`язаннявідповідача нарахуватита виплатитипозивачці середній заробіток зачас вимушеногопрогулу заперіод з01 травня 2024 року по день ухваленнярішення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огялду на наступне.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 січня 2025 року не відповідає.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного чи надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє і на теперішній час.

Згідно з пунктом 3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України.

15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», яким визначені особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Частинами першою та другою статті 1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України.

У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Відповідно до статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором.

Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи.

Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.

Наведена спеціальна норма права надає роботодавцю право тимчасово призупинити дію трудового договору з працівником у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити працівника роботою.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (частини перша та третя статті 82 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що юридичною адресою та фактичним місцем знаходження Комунальної установи «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідності «Добро» є Луганська область, Сіверськодонецький район, м. Кремінна, пл. Кооперативна, б.20.

З Переліків територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», які затверджені наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (зі змінами) та від 28.02.2025 року № 376(зі змінами) вбачається, що на території Кремінської міської територіальної громади, за винятком с-ща Діброва, в період з 24.02.2022 року по 18.04.2022 року велися активні бойові дії, а з 18.04.2022 року вказана територіальна громада перебуває під окупацією російської федерації.

У звязку з чим, 23.12.2022 року ОСОБА_1 видано довідку №3244- про взяття її на облік, як внутрішньо переміщену особу з фактичним місцем перебування: АДРЕСА_1 . Вказані обставини визнаються позивачекою.

Судом встановлено, позивачкою не спростовано належними та допустимими доказами тих обставин, що КУ «КМЦКРДОІ «Добро» не має структурних підрозділів у с. Софіївська Борщагівка Київської області для забезпечення позивачки стаціонарним місцем роботи.

Враховуючи визнаний обома сторонами спору факт пребування території Кремінської міської територіальної громади (фактичного місцезнаходження КУ «КМЦКРДОІ «Добро») з 18.04.2022 року під постійною окупацією російською федерацією, колегія суддів приходить до висноку про наявність у відповідача правових підстав для винесення наказу від №13 К-тр від 30.04.2024 року «Про призупинення дії трудового договору», в тому числі, з ОСОБА_1 .

За встановлених судом апеляційної інстанції обставин, забезпечення відповідачем належних умови праці, трудових гарантій, а головне безпеки позивачки при здійсненні нею трудової функції під час перебування на окупованій території, було б неможливим. Можливість виконання позивачкою своїх безпосередніх трудових обов`язків фахівця із соціальної роботи дистанційно судом апеляційної інстанції також не встановлена.

Посилання позивача на можливість забезпечення її відповідачем дистанційною роботою у відділі кадрів, яку на даний час веде головний бухгалтер, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до умов трудового договору позивачка прийнята відповідачем на просаду фахівця із соціальної роботи і переведення її на іншу посаду ( у відділ кадрів) потребує згоди не тільки працівника, а й власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Зазначеним забезпечується оптимальне узгодження інтересів роботодавця і працівника, інакше роботодавець буде позбавлений можливості у повному обсязі виконувати свої функціональні обов`язки щодо підбору та розміщення кадрів і нести відповідальність за той обсяг роботи, за який він відповідає за законом.

Крім того, позивачем не надано, а матеріали справи не містять доказів того, що що КУ «КМЦКРДОІ «Добро» наразі здійснюєсвою безпосередню господарську діяльність, а саме: надання соціальної допомоги без забезпечення проживання для осіб похилого віку та інвалідів, надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у., надання інших послуг догляду із забезпеченням проживання в умовах воєнного стану, як наслідок, має об`єктивну можливість забезпечити працівникам, зокрема позивачці, належні умови праці, виконувати умови трудового договору за своїм безпосереднім місцем знаходження на території Кремінської міської територіальної громади, яка і наразі перебуває під окупацією російської федерації.

Отже, відповідач довів, що у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України він позбавлений можливості надати позивачці роботу за укладеним із нею трудовим договором, як наслідок, позивачка не має можливості виконувати свої безпосередні трудові обов`язкиза посадою фахівця із соціальної роботи, з підстав які не залежать від волі сторін.

Надаючи належну правову оцінку наданим сторонами доказам, їх доводам, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасовання наказу КУ «КМЦКРДОІ «Добро» №13 К-тр від 30.04.2024 «Про призупинення дії трудового договору» з ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оплату праці», частиною першою статті 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Виходячи з положень КЗпП України, та Закону України «Про оплату праці», заробітна плата працівникам виплачується за умови виконання ними своїх функціональних обов`язків на підставі укладеного трудового договору, з дотриманням установленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи, за умови провадження підприємством господарської діяльності.

Нарахування та виплата заробітної плати працівникам проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатний розклад, розцінки та норми праці, накази та розпорядження (на виплату премій, доплат, надбавок тощо), табель обліку використаного часу, розрахункова-платіжна відомість.

Надаючи належну правову оцінку наданим сторонами доказам, їх доводам, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про зобов`язання КУ «КМЦКРДОІ «Добро»нарахувати та виплатити їй середнього заробітку за період з 01 травня 2024 року по день ухвалення рішення з подальшим відрахуваннями встановлених законодавством податків та інших обов`язкових платежів при виконанні рішення суду, оскільки позивачка не довела належними та допустимими доказами факт виконання нею своїх посадових обов`язків з 01 травня 2024 року.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною у практиці ЄСПЛ (рішення у справах «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції в достатній мірі не виклав мотиви, на яких воно базується, адже право на захист може вважатися ефективним тільки тоді, якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто, належним чином судом вивчені усі їх доводи, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення ЄСПЛ у справах «Мала проти України»; «Суомінен проти Фінляндії»).

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, не надавши належну правову оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи, не встановив обставин, що мають значення для вирішення спору, дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Комунальної установи «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро» про визнання недійним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору та зобов`язання вчинити певні дії.

Відтак, формальний підхідсуду першої інстанції до вирішення справи не сприяє здійсненню ефективного правосуддя, спрямованого на прийняття законного та справедливого рішень, а також захисту прав та інтересів учасників судового розгляду.

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргапредставника відповідача Комунальної установи «Кремінський міський центр надання соціальних послуг та комплексної реабілітації «Добро» (до перейменування Комунальна установа «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро») - Кременчуцького Анатолія Михайловичапідлягає задоволенню, рішення рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 січня 2025 року скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунальної установи «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідності «Добро» про визнання недійним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу представника відповідача Комунальної установи «Кремінський міський центр надання соціальних послуг та комплексної реабілітації «Добро» (до перейменування Комунальна установа «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро») - Кременчуцького Анатолія Михайловича задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову взадоволенні позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунальної установи «Кремінський міський центр надання соціальних послуг та комплексної реабілітації «Добро»судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2906,88 грн.

Керуючись ст.ст. 43, 64 Конституції України, ст.ст. 1, 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», ст. 1 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 12, 81, 82, 89, 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача Комунальної установи «Кремінський міський центр надання соціальних послуг та комплексної реабілітації «Добро» (до перейменування Комунальна установа «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідності «Добро») - Кременчуцького Анатолія Михайловичазадовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 січня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Комунальної установи «Кремінський міський центр комплексної реабілітації дітей та осіб з інвалідністю «Добро» про визнання недійним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору та зобов`язання вчинити певні діїзалишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунальної установи «Кремінський міський центр надання соціальних послуг та комплексної реабілітації «Добро» () судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2906,88 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді: