ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/644/25
Провадження №2/477/911/25
УХВАЛА

02 червня 2025 року м. Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої - судді Саукової А. А.,

за участю секретаря судового засідання Герасимової Г. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду Миколаївської області через підсистему «Електронний суд» з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованості за кредитом в сумі 21360 грн.

Законом України про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів 4273-ХІ від 26.02.2025 року, який набув чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування Жовтневого районного суду Миколаївської області на Вітовський районний суд Миколаївської області.

Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Від представника позивача адвоката Балюх Є. О. надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України та повернення сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн., у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки відповідачем погашена заборгованість за кредитним договором.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20), від 23 грудня 2020 року у справі № 522/8782/16-ц (провадження № 61-21649св19).

За такого, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача про закриття провадження у справі та повернення судового збору не підлягає задоволенню, оскільки предмет спору існував на час пред`явлення позову та відкриття провадження у справі та припинив своє існування під час розгляду справи по суті.

Разом з тим, суд звертає увагу сторін у справі, на інші передбачені законом процесуальні можливості припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Керуючись ст.ст. 258-260, ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача - адвоката Балюх Є. О. за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, про закриття провадження, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, в зв`язку з відсутністю предмету спору - відмовити.

Відкласти розгляд справи на 25 червня 2025 року о 10-00 год.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А. А. Саукова