Справа №676/1778/25
Номер провадження 2/676/1562/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ(заочне)

09 червня 2025 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів ,-

встановив:

представник ОСОБА_1 адвокат Гавриленко Н.А. звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів. В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2024 року по справі № 676/7602/21 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 168 645 грн. На підставі вказаного рішення суду відкрите виконавче провадження №76806326 відділом ДВС у місті Камянці-Подільському, в межах якого було накладено арешт на все майно ОСОБА_2 . Встановлено, що Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2024 року по справі № 676/7602/21 ОСОБА_2 виконав лише 07 лютого 2025 року, тобто через понад 12 місяців з дати виникнення зобов`язання. На підставі ч.2 ст.625 ЦК України відповідач зобов`язаний сплатити позивачу за період 01.02.2024 року по 07.02.2025 року індекс інфляції у розмірі 21 708,78 грн., та пеню у розмірі 5 199,02 грн. Представник позивача просить суд винести рішення яким стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , грошові кошти у розмірі 26 907,80 грн., судові витрати у розмірі 8 781,20 грн. які позивач поніс у зв`язку із у розглядом справи (судовий збір - 1211,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у 7 570,00 грн ). Представник позивача просить справу розглянути без його участі та без позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в позовній заяві.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, матеріали справи № 676/7602/21, суд встановив наступне.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2024 року по справі № 676/7602/21 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартості спірного автомобіля у розмірі 168 645 грн., 1686,25 грн. відшкодування витрат по сплаті судового збору. Рішення суду оскаржувалося в апеляційному порядку. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 20.08.2024 р. рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2024 року залишено без змін.

11 листопада 2024 р. судом за заявою представника позивача було видано виконавчий лист, який було отримано представником позивача 19.11.2024 р. та пред`явлено для примусового виконання.

На підставі вказаного рішення суду було відкрите виконавче провадження №76806326 відділом ДВС у місті Камянці-Подільському. Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2024 року по справі № 676/7602/21 ОСОБА_2 виконав 07 лютого 2025 року, що підтверджується копією платіжної інструкції приєднаної представником позивача до позовної заяви(а.с.9). Постановою державного виконавця від 11.02.2025 р. виконавче провадження було закінчено, виконавчий лист направлено суду листом від 11.02.205 р.(а.с.59 т.2 справа № 676/7602/21) та приєднано до матеріалів справи № 676/7602/21(а.с.60 т.2 справа № 676/7602/21).

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов 'язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

За змістом ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'.язань, крім випадків, передба чених законом не допускається.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов 'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Ч. 1ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст. 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення(наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц).

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Отже, у розумінні наведених приписів кредитор вправі вимагати стягнення в судовому порядку суми інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання. При цьому, базою (основою) для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, згідно з вимогами наведених норм, є сума основного боргу, не обтяжена іншими нарахуваннями.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року по справі № 914/712/16.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача суму інфляційних втрат та 3% річних, що нарахована на загальну суму 168 645,00 грн. стягнену судом.

В той же час враховуючи, що рішення суду набуло законної сили тільки 20.08.2024 р., а тому вимоги позивача в частині стягнення як інфляційних втрат розрахованих представником позивача за період з 01.02.2024 р. по 07.02.2025 р. так і 3% річних за період з 29.01.2024 р. по 07.02.2025 р. підлягають частковому задоволенню.

При цьому суд враховує правову позицію висловлену об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у справі № 910/13071/19, відповідно до якої якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці. Враховуючи, що інфляційні втрати підлягають до стягнення за період з 20.08.2024 р., тобто за неповний місяць менше ніж за 15 днів, а тому розрахунок починається з наступного місяця, тобто з вересня 2024 р.

Так з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача інфляційні втрати за період з 01.09.2024 р. по січень 2025 р. включно в розмірі 13559,06 грн.:

168 645,00 грн. х 101,50%(індекс інфляції за вересень 2024 р.) х 101,80% (індекс інфляції за жовтень 2024 р.) х 101,90% (індекс інфляції за листопад 2024 р.) х 101,40% (індекс інфляції за грудень 2024 р.) х 101,20% (індекс інфляції за січень 2025 р.) = 168 645,00 грн. х 108,04% = 182 204,06 грн.

182 204,06 грн. - 168 645,00 грн. = 13 559,06 грн.

Крім цього з відповідача підлягає до стягнення 3% річних за період з 20.08.2024 р. по 07.02.2025 р.:

168 645,00 грн. х 3% річних х 172 днів(12 днів(серпень 2024 р.) + 30 днів(вересень 2024 р.) + 31 день (жовтень 2024 р.) + 30 днів (листопад 2024 р.) + 31 день (грудень 2024 р.) + 31 день (січень 2025 р.) + 7 днів(лютий 2025 р.) : 365 днів = 2384,13 грн.

Всього підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача 15943,19 грн. (13559,06 грн. інфляційних втрат + 2384,13 грн. = 15943,19 грн.), а не 26907,80 грн. як просив представник позивача в позовній заяві.

Оскільки позов задоволено частково, а тому відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 717,65 грн. (15943,19 грн. х 1211,20 грн. /26907,80 грн. = 717,65 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження надання правової допомоги в сумі 7570,00 грн. представником позивача надано копії: договору про надання правової допомоги від 07.03.2025, акту прийняття-передачі наданих послуг від 07.03.2025 р., копії платіжної інструкції від 07.03.2025 р.(а.с.8).

Відповідачем клопотань про зменшення витрат на правову допомогу не подавалося, а тому вимоги позивача в частині стягнення витрат на правову допомогу підлягають до задоволення пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 4485,30 грн. (15943,19 грн. х 7570,00 грн. /26907,80 грн. = 4485,30 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 82, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст. ст. 3, 16, 625 ЦК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ): 2384,13 грн. 3% річних, 13559,06 грн. інфляційних втрат, 717,65 грн. судового збору, 4485,30 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідач має право подати до суду заяву про перегляд заочного рішення в порядку встановленому ст.ст.284-285 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 10.06.2025 р.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Вдовичинський А.В.