РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/629/22

№ 2/183/584/25

05 червня 2025 року м.Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Павлюк А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Новомосковської районної державної адміністрації, треті особи: Перещепинська міська рада, ОСОБА_3 , Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про припинення права власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

03.02.2022 ОСОБА_1 (далі позивач), в інтересах якого діє представник адвокат Ямковий В.В., звернувся до суду із вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 ( далі відповідач 1), Новомосковської районної державної адміністрації (далі відповідач 2), у якому просить:

- припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0853 га, кадастровий номер :03:006:0016, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0853 га, кадастровий номер :03:006:0016 (номер запису про право власності 35255377 від 27 січня 2020 року, вчинений державним реєстратором Новомосковської районної державної адміністрації Співак Світланою Геннадіївною на підставі рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 50885580 від 30 січня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 21.11.2019 між ОСОБА_1 та Перещепинською міською радою був укладений договір №2320 оренди земельної ділянки площею 0,0706 га (кадастровий номер :03:006:0259), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до умов укладеного Договору оренди землі позивачеві (користувачу) передано в строкове, платне користування вищезазначену земельну ділянку, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, строком на 49 років, тобто до 16 січня 2069 року. Право оренди земельної ділянки було зареєстровано 10.01.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На орендованій земельній ділянці розташований об`єкт нерухомого майна - станція технічного обслуговування (далі - СТО), яка належить позивачеві на праві особистої приватної власності. Позивачеві стало відомо про те, що земельна ділянка, яка перебуває у його законному користуванні та знаходиться під належним йому СТО, належить на праві приватної власності не Перещепинській міській раді, а ОСОБА_2 , право власності за якою було зареєстровано 27.01.2020, номер запису про право (в державному реєстрі) 35255377, орган, що здійснив державну реєстрацію права - Новомосковська районна державна адміністрація. Крім того, згідно з інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, яка була сформована в автоматичному режимі з Публічної кадастрової карти, земельна ділянка на якій розташоване належне позивачу СТО, окрім зміни власника земельної ділянки, також має і інші суттєві зміни, а саме: площа - 0,0853га; кадастровий номер - :03:006:0016; конфігурацію - межі земельної ділянки збільшились; місцерозташування (адресу) - АДРЕСА_1 . Тобто, з відомостей, які містяться на Публічній кадастровій карті України, земельна ділянка відповідача накладається на земельну ділянку комунальної форми власності Перещепинської міської ради та яка перебуває у користуванні позивача. Тому, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 10.02.2022 відкрито загальне позовне провадження у вищезазначеній справі, призначено підготовче засідання.

28.04.2022 від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог пред`явлених до Новомосковської районної державної адміністрації. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :03:006:0016 проводилась державним реєстратором Новомосковської райдержадміністрації на підставі поданих заявником документів у відповідності до вимог чинного законодавства. Пізніше, як стало відомо з інформації наданої органами Національної поліції, державну реєстрацію було проведено на підставі поданих заявником недостовірних відомостей (підробленого державного акту на право приватної власності на землю), за результатами якого було відкрито кримінальне провадження 0000185 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, а реєстраційна справа щодо спірної земельної ділянки була вилучена па підставі ухвали слідчого судді від 17.08.2020 (т.1 а.с.76-77).

29.04.2022 ОСОБА_2 подала відзив на позов у якому просить у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що земельна ділянка площею 0,0853 га, кадастровий номер :03:006:0016, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю від 22.03.1995, який починаючи з 1995 року ніким не оскаржувався та не оспорювався. За вказану земельну ділянку відповідачка регулярно сплачує земельний податок, будь-яких претензій до неї з боку фіскальних органів та органів місцевого самоврядування щодо користування земельною ділянкою ніколи не було. Тому, на її думку, звертаючись до суду з даним позовом, позивач бажає протиправно заволодіти її земельною ділянкою. До відзиву відповідачка окрім іншого подала копію Державного акта на право приватної власності на землю Серія ДП НВ 001825 від 22.03.1995 (т.1 а.с.91-94, 96).

11.05.2022 позивач подав відповідь на відзив відповідача 1, у якому спростовуючи доводи ОСОБА_2 , зокрема послався на відповідь відділу у Новомосковському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, згідно з якою Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП НВ 001825 від 22.03.1995 ОСОБА_2 не видавався. Крім того, у даній процесуальній заяві позивач зазначив, що у прохальній частині позову помилково було зазначено по батькові відповідача 1 - « ОСОБА_4 » замість правильного - « ОСОБА_5 », і що така описка є технічною та не впливає на суть пред`явлення позовних вимог (т.1 а.с.108-112).

У відповіді на відзив відповідача 2 позивач серед іншого вказав, що наданими Новомосковською РДА до відзиву документами підтверджується, що право власності на земельну ділянку 0,0853 га, кадастровий номер :03:006:0016, яка розташована за АДРЕСА_1 , було зареєстровано за відповідачем 1 на підставі підробленого Державного акту на право приватної власності на землю. А доводи в частині відмови у задоволенні позову щодо вимог до Новомосковської районної державної ради не можуть бути прийняті судом, оскільки предметом позову, також є скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :03:006:0016, вчиненої державним реєстратором саме Новомосковської РДА (т.1 а.с.117-121).

Ухвалою від 30.05.2022 судом залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Цією ж ухвалою зобов`язано відповідачку ОСОБА_2 надати суду для огляду оригінал Державного акта на право приватної власності на землю Серія ДП НВ 001825 від 22.03.1995.

Ухвалою суду від 08.02.2023 за клопотанням позивача призначено проведення судової земельно-технічної експертизи. Для проведення експертного дослідження витребувано у ОСОБА_2 засвідчену належним чином копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею кадастровий номер :03:006:0016 у приватну власність. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. На виконання цієї ухвали суду, 17.02.2023 відповідачка подала копію технічної документації із землеустрою (т.1 а.с.221-257).

Ухвалою суду від 07.08.2023 поновлено провадження у справі для вирішення клопотання експерта про надання додаткових матеріалів.

На виконання клопотання експерта, 16.08.2023 позивачем подано додаткові матеріали необхідні для проведення експертизи (т.2, а.с.21-76).

Ухвалою від 14.09.2023 зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надати суду документацію із землеустрою, що стала підставою для видачі державного акта на право приватної власності на землю Серія Дп НВ 001825 громадянці ОСОБА_2 . У відповіді на виконання цієї ухвали зазначено, що така документація відсутня (т.2, а.с.97).

Ухвалою від 06.11.2023 направлено дану справу експерту для проведення судової земельно-технічної експертизи за наявними матеріалами. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

18.12.2024 з Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта №1285-23 від 27.11.2024 (т2, а.с.120-140).

19.12.2024 ухвалою судді поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 16.04.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача 1 адвокат Каракай В.М. у судовому засіданні просив у позові відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Також зазначив, що позивачем не повністю сплачено судовий збір. Відповідачка ОСОБА_2 у встановленому законом порядку набула право власності на земельну ділянку, на якій позивач здійснив незаконне будівництво. Під час розгляду справи не установлено, чому орендована позивачем земельна ділянка зареєстрована в іншому населеному пункті. Законом визначене вичерпне коло обставин, які можуть бути підставою для припинення права власності, і такі підстави позивачем не доведено.

Представник відповідача 2 Рудень Д.С. у судовому засіданні просив у позові відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Представник третьої особи Перещепинської міської ради подав заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

28 серпня 2019 року між ОСОБА_6 як продавцем з одного боку, та ОСОБА_1 , як покупцем з другої сторони укладено договір купівлі-продажу станції технічного обслуговування (СТО) (а.с.21-22, т.1), відповідно до якого покупець прийняв у власність станцію технічного обслуговування, розташовану на земельній ділянці державної власності розміром 0,0706 га, цільове призначення: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання для комерційного використання, кадастровий номер: :03:006:0259, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Аляб`євою Я.С. та зареєстровано в реєстрі за №1211.

Право власності на вказану СТО зареєстровано за позивачем на підставі зазначеного договору у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.23 т.1).

Рішенням Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 10.10.2019 припинено договір оренди землі від 05.03.2009, укладений між Голубівською сільською радою та приватним підприємцем ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,0706 га з кадастровим номером :03:006:0259 у зв`язку з продажем станції технічного обслуговування (а.с.24 т.1).

Державна реєстрація вищезазначеної земельної ділянки здійснена 01.04.2009, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 01.11.2019 (а.с.25 т.1).

10.10.2019 Перещепинська міська рада прийняла рішення №124-15/VII, відповідно до змісту якої вирішила укласти з ОСОБА_1 договір оренди на 49 років на земельну ділянку комунальної власності площею 0,0706 га за адресою: АДРЕСА_1 за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення Голубівського старостинського округу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, кадастровий номер :03:006:0259 (а.с.28 т.1).

На підставі зазначеного рішення 21.11.2019 між Перещепинською міською радою, як орендодавцем з однієї сторони, та ОСОБА_1 , як орендарем з другої сторони, укладено договір оренди землі №2320 щодо вищезазначеної земельної ділянки строком на 49 років та передано земельну ділянку на підставі акту приймання-передачі (а.с.29-32 т.1).

10.01.2020 здійснено державну реєстрацію права оренди землі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.34 т.1).

Згідно з відомостями з Державного земельного кадастру від 19.11.2021 наявні відомості про оренду ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0259, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.36 т.1).

Отже, позивач за допомогою належних та допустимих доказів довів наявність у нього права власності на нерухоме майно станції технічного обслуговування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0259, розташованої за цією ж адресою.

Як зазначає позивач, до Публічної кадастрової карти внесено відомості про те, що орендована ним земельна ділянка розташована у с.Миколаївка Самарівського району, а за місцем фактичного розташування належного йому нерухомого майна (СТО) зареєстровано земельну ділянку відповідачки ОСОБА_2 з кадастровим номером :03:006:0016.

Так, у травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Перещепинської міської ради з вимогою про усунення порушень право орендаря на земельну ділянку, у якій повідомив, що за даними Публічної кадастровою карти земельна ділянка, яка знаходиться під належним йому СТО та перебуває у його користуванні, належить на праві приватної власності не Перещепинській міській ради, а громадянці ОСОБА_2 , за якою право власності зареєстровано 27.01.2020 (а.с.48-51). З цих же підстав у грудні 2021 року позивач звертався до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області із заявою про виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки та повідомив, що відомості у Публічній кадастровій карті України не відповідають інформації, яка міститься в правовстановлюючих документах (т.1 а.с.52-60).

Відомості про те, що Перещепинська міська рада, яка є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0259, зверталася з приводу усунення порушень її прав, суду не надано.

Листом від 31.12.2021 ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомило представнику позивача, що зміна меж земельної ділянки при виправленні помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (користування) на суміжні земельні ділянки (а.с.61 т.1).

Земельна ділянка з кадастровим номером :03:006:0016 зареєстрована 27.01.2020 за ОСОБА_2 на праві приватної власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.01.2020 (а.с.97 т.1). У цьому ж витязі зазначено підставою виникнення права власності відомості з ДЗК, серія та номер 17076191, видавник Державний земельний кадастр; у графі «додаткові відомості» зазначено: державний акт на право приватної власності на землю, серії ДП НВ 001825 від 22.03.1995 втрачено.

Так, разом з відзивом відповідачкою ОСОБА_2 надано фотокопію державного акту серії ДП НВ 001825 від 22.03.1995 на земельну ділянку площею 0,0853 га на території Голубівської сільської ради у АДРЕСА_1 (а.с.96 т.1). При цьому, у державному акті зазначено, що його видано на підставі рішення сесії Голубівської сільської ради, проте не зазначено номер сесії; не вказано дату та номер цього рішення.

Відповідно до ч.6 ст.95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Оригінал державного акту серії ДП НВ 001825 від 22.03.1995 не подано, а позивач ставить під сумнів існування оригіналу цього документа. Також, суд враховує відомості про втрату оригінала вказаного у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З урахуванням викладеного, суд вважає недоведеним існування підстав для виникнення у ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:006:0016.

Листом від 06.12.2022 ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомило, що документація із землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки 0,0853 га кадастровий номер :03:006:0016, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 у відділі відсутня та до Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель від її розробника не передавалась і до Відділу не надходила (а.с.192 т.1).

За замовленням ОСОБА_2 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 на території Голубівського старостинського округу Перещепинської міської ОТГ Новомосковського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :03:006:0016, площа земельної ділянки 0,0853 га ( т.1 а.с.222 257).

Як убачається зі змісту висновку експерта №1285-23 від 27.11.2024, за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи у справі №183/629/22 (т.2 а.с.120-140), експерти, які попереджені про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, відповідаючи на поставлені судом питання, зробили такі висновки:

1. Згідно договору оренди землі № 2320 від 21.11.2019 державна реєстрація від 10.01.2020 номер запису про інше речове право 35062366 (згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 16.01.2020 № 196564237) земельна ділянка кадастровий номер: :03:006:0259, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 надана в оренду гр. ОСОБА_1 на 49 років. Згідно договору купівлі-продажу станції технічного обслуговування (СТО) від 28.08.2019 № 1211 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.08.2019 № 178914472 право власності на станцію технічного обслуговування розташовану за адресою: АДРЕСА_1 належить гр. ОСОБА_1 . Згідно інформації, яка міститься у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-019, земельна ділянка кадастровий номер: :03:006:0259 розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно координат земельної ділянки які містяться в ДЗК земельна ділянка кадастровий номер: :03:006:0259 знаходиться у с. Миколаївка, Новомосковський район, Дніпропетровська область (рис. 6 Схема розташування земельної ділянки кадастровий номер :03:006:0259).

2. Проект відведення земельної ділянки для комерційного використання - автотехобслуговування, розроблений приватному підприємцю ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , на території Голубівської сільської ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області (в межах населеного пункту), ТОВ «Дніпроленд», у 2008 році. На титульній сторінці проекту зазначений кадастровий номер земельної ділянки :03:006:0259) та стоїть штамп з підписом Новомосковського відділу земельних ресурсів. Згідно інформації, яка міститься у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-019, документація із землеустрою на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер: :03:006:0259 - проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розроблений ТОВ «Дніпроленд», дата державної реєстрації - 01.04.2009.

Координати земельної ділянки, яка проектувалась до відведення гр. ОСОБА_6 відсутні в матеріалах проекту землеустрою. Фактичне розташування фактичних меж земельної ділянки яка перебуває в оренді гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 не відповідає кадастровим межам земельної ділянки кадастровий номер: :03:006:0259, яка згідно координат АС ДЗК розташована в с. Миколаївка.

3. Фактична адреса земельної ділянка кадастровий номер: :03:006:0016 - АДРЕСА_1 , згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ДП НВ № 001825 земельна ділянка знаходиться у власності гр. ОСОБА_2 . Під час обстеження земельної ділянки кадастровий номер: :03:006:0016 встановлено, що на земельній ділянці розташована будівля, яка знаходиться у власності гр. ОСОБА_1 (згідно договору купівлі-продажу станції технічного обслуговування (СТО) від 28.08.2019 № 1211 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.08.2019 № 178914472) та використовується ним як магазин. Земельна ділянка частково огороджена.

4. Земельна ділянка кадастровий номер: :03:006:0016 згідно координат, які містяться в матеріалах справи (технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), складена у 2020 році) знаходиться по АДРЕСА_1 (рис. 5).

Землевпорядна документація та координати поворотних точок земельної ділянки, які стали підставою для видачі гр. ОСОБА_2 державного акту на право приватної власності на землю серія ДП НВ № 001825 в матеріалах справи відсутні. Фактичних меж земельної ділянки кадастровий номер: :03:006:0016 не було знайдено на місцевості.

5. Накладання кадастрових меж земельної ділянки кадастровий номер: :03:006:0259 та кадастрових меж земельної ділянки кадастровий номер: :03:006:0016 відсутнє. Згідно координат, які містяться в АС ДЗК земельна ділянка кадастровий номер::03:006:0259 знаходиться у с. Миколаївка, Новомосковський район, Дніпропетровська область, а земельна ділянка кадастровий номер: :03:006:0016 - с.Голубівка, Новомосковський район, Дніпропетровська область.

Кадастрові межі земельної ділянки кадастровий номер: :03:006:0016 по АДРЕСА_2 , яка знаходиться у приватній власності гр. ОСОБА_2 та фактичні межі земельної ділянки, яка перебуває в оренді гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 накладаються, площа накладання становить - 0,0651 га (додаток А).

Наведене свідчить про те, що до Державного земельного кадастру щодо орендованої позивачем земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0259, зокрема щодо її розташування у с.Миколаївка, внесено відомості які не відповідають змісту правовстановлюючих документів.

До правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню такі норми права.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 373 ЦК України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 80 ЗК України, суб`єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

За змістом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Захист порушеного права особи має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача.

Так, за змістом статті 90 ЗК України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Частиною 1 статті 153 Земельного кодексу України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Як слідує з приписів статті 79-1 ЗК України, метою надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок є формування земельної ділянки, яке полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується, в тому числі, в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Стаття 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначає, що земельній ділянці присвоюється державний кадастровий номер, який є ідентифікатором у Державному земельному кадастрі і який скасовується лише в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Так, відповідно до ч.6 ст.16 Закону України «Про Державний земельний кадастр», кадастровий номер земельної ділянки скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Згідно з ч.ч.1,10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Згідно з ч. 4. ст.25 Закону України «Про Державний земельний кадастр» поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Пунктами 50, 51, 57, 60, 61 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 передбачено, що Поземельна книга в електронній (цифровій) формі відкривається шляхом її формування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру з використанням даних електронного документа. Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки. Внесення відомостей до Поземельної книги в електронній (цифровій) формі є внесенням відомостей до Державного земельного кадастру.

Відповідно до п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012 року «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» та ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Судом установлено, що позивач у законний спосіб набув права орендаря земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0259, а фактичні обставини даної справи свідчать про те, що такі права оспорюються та не визнаються через наявну державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0016 за відповідачкою ОСОБА_2 .

Із досліджених судом доказів, з урахуванням відсутності правовстановлюючого документа у ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:006:0016, а також висновку експерта, який зазначив, що фактичних меж земельної ділянки кадастровий номер :03:006:0016 не було знайдено на місцевості, вбачається відсутність підстав для такої реєстрації земельної ділянки за відповідачкою.

При цьому, проведена державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0016, на якій фактично розташоване нерухоме майно (СТО), належне на праві власності позивачу, є порушенням прав останнього як орендаря земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0259 та власника нерухомого майна - станції технічного обслуговування, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Проте, позивачем позовні вимоги про скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0016 не заявлялися, що унеможливлює поновлення його порушених прав. Припинення права власності відповідачки на земельну ділянку з кадастровим номером :03:006:0016 та скасування її права власності не є тотожним скасуванню державної реєстрації земельної ділянки. Отже, задоволення позовних вимог у викладений позивачем у позовній заяві спосіб не призведе до поновлення його прав.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 52), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 76).

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, за відмови у задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати залишаються покладеними на нього ж.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 11, 57-61, 79, 209, 210, 212-215, 223, 228, 258, 259, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення скороченого (вступної та резолютивної частини) рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 ;

відповідач - Новомосковська районна державна адміністрація, , місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська область, м.Самар, вул. Шевченка, буд. 7;

третя особа Перещепинська міська рада, , місцезнаходження: 51220, Дніпропетровська область, Самарівський район., м.Перещепине, вул. Шевченко, 42.

третя особа - ОСОБА_3 , РНОКПП не відомий, АДРЕСА_5 ;

третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, , місцезнаходження: 49006, м.Дніпро, вул. Філософська, 39А.

Повне судове рішення складено і підписано 05 червня 2025 року .

Суддя Оладенко О.С.