Справа № 161/7781/25
Провадження № 2/161/3154/25
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

03 червня 2025 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Філюк Т.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и л а :

23 квітня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді від 28 квітня 2025 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання заявником ухвали.

Копію ухвали про залишення позову без руху позивач отримала 13 травня 2025 року, про що поставила свій підпис на супровідному листі.Таким чином строк для усунення недоліків,зазначених в ухвалі судді від 28 квітня 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали, закінчився 24 травня 2025 року.

Отже, у встановлений судом строк позивач ухвалу про залишення позовної заяви без руху не виконала, недоліки позовної заяви не усунула.

Відповідно до ч. 3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Таким чином встановлено, що позивач, у визначений судом строк ухвалу про залишення її позовної заяви без руху не виконала, недоліки позовної заяви не усунула.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що частиною 7 статті 185 ЦПК України передбачено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України,-

у х в а л и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - вважати неподаною та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 03 червня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.М.Філюк