Справа № 752/4311/25
Провадження № 2-др/752/112/25
06 червня 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді - Слободянюк А.В., розглянувши в приміщенні Голосіївського районного суду м.Києва, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Веліканова Костянтина Сергійовича, та заяву Приватного акціонерного товариства «страхова компанія «ВУСО», про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
14 травня 2025 року за допомогою засобів поштового зв`язку до суду звернувся представник позивача із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 9 500,00 грн.
В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 99 947 грн 71 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 065,02 грн та витрати, пов`язанні з оплатою висновку судового експерта, у сумі 4 690,86 грн, а всього судових витрат - 5 755,88 грн.
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача додано до заяви наступні докази: договір про надання правової допомоги №15/04 від 15 квітня 2024 року, додаткову угоду № 2 до договору про надання правової допомоги №15/04 від 03 січня 2025 року, акт № 2 приймання-передачі правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 01 травня 2025 року, прибутковий касовий ордер №0/0105 від 01 травня 2025 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №0/0103 від 01 травня 2025 року на суму 9 500,00 грн.
У свою чергу представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», 29 квітня 2025 року за допомогою засобів поштового зв`язку, також звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн.
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» додано до заяви наступні докази: договір про надання правової допомоги №1-20 КЮЮ від 20 січня 2020 року, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 29 квітня 2025 року, детальний розрахунок робіт (наданих послуг) від 29 квітня 2025 року.
Заперечень щодо неспівмірності або зменшення витрат на професійну правничу допомогу, станом на 03 червня 2025 року, від сторін не надходило.
Сторони в судове засідання не викликались, оскільки справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частин другої, третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Дослідивши матеріали справи та заяв про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, суд дійшов висновків про часткове задоволення заяви представника позивача адвоката Веліканова К.С., та задоволення заяви ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» про ухвалення додаткового рішення, з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 99 947,71 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 065,02 грн та витрати, пов`язанні з оплатою висновку судового експерта, у сумі 4 690,86 грн, а всього судових витрат - 5 755,88 грн.
Питання стягнення вартості витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно із статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);
3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу, заявлених представником позивача.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду із позовною заявою, ОСОБА_1 , приймаючи до уваги положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України, повідомила у позові, що детальний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу із відповідними доказами будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
Встановлено, що 15 квітня 2025 року між адвокатом Велікановим К.С. та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги № 15/04.
03 січня 2025 року між адвокатом Велікановим К.С. та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду№2 до договору про надання правової допомоги №15/04, якою визначено обсяг та перелік правової допомоги, наданої позивачці.
Відповідно до Акта приймання-передачі наданої правової допомоги, адвокат надав позивачці наступну правову допомогу: аналіз наданих документів та консультування клієнта - 1 500,00 грн; підготовка тексту позовної заяви, направлення її відповідачам та подання її до суду - 7 500,00 грн; виготовлення копій документів, що додаються до позовної заяви - 500,00 грн, а всього на суму 9 500,00 грн.
01 травня 2025року ОСОБА_1 здійснила оплату послуг адвоката в сумі 9 500,00 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №0/0103 від 01 травня 2025 року.
Враховуючи викладене, з огляду на часткове задоволення позовних вимог (на 83,33%), оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи складність справи та предмет позову, співмірність складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог представника позивача шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 7 916,35 грн.
Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу, заявлених представником ПАТ «СК «ВУСО».
Судом встановлено, що у відзиві на позовну заяву представником ПАТ «СК «ВУСО» також було повідомлено суд, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
За матеріалами заяви ПАТ «СК «ВУСО», 20 січня 2025 року між адвокатом Сокол Д.В. та ПАТ «СК «ВУСО» було укладено договір про надання правової допомоги №1-20 КЮЮ.
29 квітня 2025 року між адвокатом Сокол Д.В. та ПАТ «СК «ВУСО» було укладено додаткову угоду, відповідно умов якої розмір фіксованого гонорару за надання професійної правничої допомоги становить 5 000,00 грн. Оплата за договором здійснюється не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання клієнтом детального розрахунку робіт, виконаних адвокатом після набрання судовим рішенням законної сили.
Відповідно до детального розрахунку робіт (наданих послуг) від 29 квітня 2025, адвокат надала ПАТ «СК «ВУСО» наступну правову допомогу: ознайомлення та правовий аналіз позовної заяви, документів доданих до неї, витрачено 2 години, написання відзиву на позовну заяву, витрачено 3 години, фіксований розмір витрат - 5 000,00 грн.
Крім того, судом враховується той факт, що оплата, відповідно до умов укладеної між адвокатом та ПАТ «СК «ВУСО» додаткової угоди, здійснюється не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання клієнтом детального розрахунку робіт, виконаних адвокатом після набрання судовим рішенням законної сили.
Враховуючи викладене, з огляду на відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «СК «ВУСО», оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, суд приходить до висновку про задоволення вимог ПАТ «СК «ВУСО» шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «ВУСО» витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 15, 133-134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Веліканова Костянтина Сергійовича, про ухвалення додаткового рішення, задовольнити частково.
Заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», про ухвалення додаткового рішення, задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 752/4311/25 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 916 (сім тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень 35 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Повний текст судового рішення складений 06 червня 2025 року.
Суддя А.В. Слободянюк