Справа № 473/3519/23
РІШЕННЯ

іменем України

(додаткове)

"02" червня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Багрін І.А., без участі учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця Шевченко Тетяни Сергіївни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, визнання права власності, визнання недійсними результатів електронних торгів, скасування актів приватного виконавця, свідоцтв про придбання майна, звільнення майна з-під арешту, витребування майна з незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ

у липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому, з урахуванням подальших змін просила:

- визнати за нею право власності на частку наступного майна:

- нежитлової будівлі, магазину з підвалом загальною площею 275,8 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки за цією ж адресою, кадастровий номер :11:034:0189, площею 0,0266 га;

- комплексу будівель загальною площею 823,9 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 та земельної ділянки за вищевказаною адресою, кадастровий номер :06:007:0009, площею 2512 кв.м;

- нежитлової будівлі, складського приміщення загальною площею 28,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

- визнати недійсними та скасувати результати електронних торгів із реалізації нежитлової будівлі магазину з підвалом загальною площею 275,8 кв.м та земельної ділянки площею 0,0266 га, кадастровий номер :11:034:0189, за адресою: АДРЕСА_1 , оформлених протоколом №588249 проведення електронного аукціону (торгів) від 22 травня 2023 року, які не відбулись у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів;

- визнати недійсними та скасувати результати електронних торгів із реалізації комплексу будівель загальною площею 823.9 кв.м та земельна ділянка площею 0,2512 га, кадастровий номер :06:007:0009, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , оформлених протоколом №589881 проведення електронного аукціону (торгів) від 26 червня 2023 року, які не відбулись в зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів.

- визнати протиправними та скасувати:

- акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 21 червня 2023 року, складений приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. в межах виконавчого провадження №65038151, відповідно до якого ОСОБА_2 передано у власність нежитлову будівлю магазину з підвалом загальною площею 275,8 кв.м та земельну ділянку площею 0,0266 га, кадастровий номер :11:034:0189, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_3 ,

- свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, № 681 від 26 червня 2023 року, видане державним нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Онищенко Л.В.,

- свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, № 682 від 26 червня 2023 року, видане державним нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Онищенко Л.В.,

- акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 04 липня 2023 року, складений приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. в межах виконавчого провадження №65038151, відповідно до якого ОСОБА_2 передано у власність комплекс будівель загальною площею 823,9 кв.м та земельна ділянка площею 0,2512 га кадастровий номер :06:007:0009, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ;

- звільнити з-під арешту, накладеного ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області по справі № 473/995/18 від 02 квітня 2018 року, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області по справі № 473/995/18 від 31 травня 2018 року, постановою приватного виконавця Шевченко Т.С. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП 65038151 від 02 квітня 2024 року:

- комплекс будівель загальною площею 823,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 ,

- земельну ділянку, на якій розташована будівля, площею 2 512 кв.м, кадастровий номер :06:007:0009, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ,

- нежитлову будівлю, складське приміщення загальною площею 28,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ,

- будівлю, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року вищевказану цивільну справу було об`єднано в одне провадження з цивільною справою № 473/6185/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме частки нежитлової будівлі, магазину з підвалом, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки за цією ж адресою, кадастровий номер :11:034:0189, площею 0,0266 га; частки комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 та земельної ділянки за вищевказаною адресою, кадастровий номер :06:007:0009, площею 2512 кв.м. Об`єднаній справі присвоєний № 473/3519/23.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 травня 2025 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

19 травня 2025 року на адресу суду від представниці відповідачки ОСОБА_2 адвоката Вуїв О.В. надійшла заява про стягнення з позивачки ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 35000,00 грн.

Вирішення заяви суд призначив на 02 червня 2025 року о 16 год. 00 хв.

Суд відповідно до ст. 270 ЦПК України вирішує питання щодо ухвалення додаткового рішення без участі учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами передбачений ст. 141 ЦПК України.

Зокрема, згідно ч.ч.1,2 вказаної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, згідно ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України витрати на правничу допомогу складаються з гонорару адвоката за представництво в суді; іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збору доказів тощо; вартості послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (ч.3ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4ст. 137ЦПК України).

У разі недотримання вищевказаних вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року в справі № 925/1137/19, постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року в справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року в справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року в справі № 753/1203/18).

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Тобто від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, оскільки, виходячи з вищевикладеного, достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.

Також Верховним Судом сформовано усталену практику з питань стягнення витрат на правничу допомогу: при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

На підтвердження вказаних витрат представницею відповідачки надані копії договорів про надання правової допомоги від 02 жовтня 2023 року, 24 червня 2024 року, опису наданих послуг.

Відповідно до умов договорів адвокат Вуїв О.В. зобов`язалася надати ОСОБА_2 професійну правничу допомогу, зокрема консультаційні та інформаційні послуги, пов`язані з захистом інтересів клієнта, складання від імені та в інтересах клієнта заяв по суті справи (заяв, позовних заяв, клопотань тощо), виконання окремих доручень, представництво інтересів клієнта в судах.

Зі свого боку ОСОБА_2 зобов`язалася сплатити на користь адвоката вартість наданої правничої допомоги (гонорар) в розмірі, який визначається в рахунку (-ах), який (-і) складає(-ю)ться адвокатом та клієнтом.

Згідно наданих документів, зокрема опису наданих послуг, представницею відповідачки ОСОБА_2 адвокатом Вуїв О.В. за період з 02 жовтня 2023 року по 19 травня 2025 року були надані наступні послуги: підготовка та подання заяв про ознайомлення з матеріалами справи та надання доступу до матеріалів електронної справи (0,5 год.), ознайомлення з матеріалами справ № 473/3519/23, № 473/2572/24 (5 год.), підготовка та подання до суду відзиву на позов у справі № 473/3519/23 17 жовтня 2023 року (3 год.), підготовка та подання до суду відзиву на позов у справі № 473/2572/24 25 липня 2024 року (4 год.), ознайомлення з поясненнями третьої особи (0,5 год.), підготовка та подання апеляційної скарги на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2023 року (0,5 год.), підготовка та подання до суду клопотання про об`єднання позовів (1,5 год.), ознайомлення з позовною заявою, поданою в новій редакції після об`єднання справ (1 год.), підготовка та подання до суду відзиву на позовну заяву після об`єднання справ (5 год.), участь в судових засіданнях (11 год.), підготовка та подання заяви про ухвалення додаткового рішення (1 год.). Всього витрачено 33 год. роботи адвоката, вартість наданих послуг становить 35000,00 грн.

20 травня 2025 року представниця позивачки ОСОБА_1 адвокат Прилуцька Н.М. надіслала на адресу суду клопотання щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. Обґрунтовуючи вказане клопотання, остання зазначала, що адвокатом Вуїв О.В. не надано платіжних документів на підтвердження оплати послуг, пов`язаних з наданням правової допомоги, водночас надані нею документи не містять відомостей щодо реальної вартості послуг адвоката. При цьому, підготовка та подання заяви про ознайомлення з матеріалами справи та надання доступу до матеріалів електронної справи не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому вказані витрати не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу. Також не можуть бути враховані при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат витрати, пов`язані з ознайомленням з окремими документами в справі, оскільки такі дії охоплюються такою процесуальною дією як ознайомлення з матеріалами справи.

З огляду на викладене, представниця позивачки вважала підтвердженими лише наступні процесуальні дії: ознайомлення з матеріалами справ № 473/3519/23, № 473/2572/24 (5 год.), подання до суду відзиву на позов у справі № 473/3519/23 17 жовтня 2023 року (3 год.), подання до суду відзиву на позов у справі № 473/2572/24 25 липня 2024 року (4 год.), подання апеляційної скарги на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2023 року (0,5 год.), подання до суду клопотання про об`єднання позовів (1,5 год.),подання до суду відзиву на позовну заяву після об`єднання справ (5 год.), участь в судових засіданнях (11 год.), подання заяви про ухвалення додаткового рішення (1 год.), а всього 32 год. Водночас, оскільки надані адвокатом Вуїв О.В. документи щодо вартості правничої допомоги не містять відомостей щодо вартості погодинної роботи адвоката, підлягає застосуванню, відповідно до ст. 632 ЦК України, Методика обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу, затв. постановою КМУ від 17 вересня 2014 року за № 465. Тому представниця позивачки адвокат Прилуцька Н.М. просила зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 4844,80 грн.

02 червня 2025 року представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Андрухов М.І. надіслав на адресу суду клопотання щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 3000,00 грн, посилаючись на те, що адвокат Вуїв О.В. в якості представниці ОСОБА_2 , приймала участь у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ДП «Сетам», треті особи без самостійних вимог: приватний виконавець Шевченко Т.С., ОСОБА_2 про визнання майна спільним майном подружжя, визнання права власності на частку майна, скасування арешту (справа № 473/3217/23), в зв`язку з чим у адвоката була відсутня необхідність витрачати значний час на представництво інтересів відповідачки в даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що представницею відповідачки адвокатом Вуїв О.В. були надані наступні послуги, зокрема в межах наданого опису: ознайомлення з матеріалами справи (виокремлення адвокатом ознайомлення з окремими документами в межах справи як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з ознайомлення з матеріалами справи), складання процесуальних документів (відзиви на позов від 17 жовтня 2023 року, 25 липня 2024 року, 10 жовтня 2024 року, апеляційна скарга на ухвалу суду від 12 грудня 2023 року, клопотання про об`єднання справ), участь у судових засіданнях.

Факт надання вказаних послуг адвокатом Вуїв О.В. в межах даної цивільної справи, відповідно до укладених між нею та ОСОБА_2 договорів, опису наданих послуг, не викликає сумніву.

Разом з тим, підготовка та подання заяви про ознайомлення з матеріалами справи та надання доступу до матеріалів електронної справи не можуть бути віднесені до видів правничої допомоги, які передбачені в ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Також не можуть бути враховані витрати, пов`язані зі складанням заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки суперечить положенням ч.8 ст. 141 ЦПК України.

За встановленого, враховуючи складність справи, час, витрачений на її розгляд, обсяг здійснених представницею відповідачки процесуальних дій, а тому суд уважає, що обґрунтованим і пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума 30000,00 грн.

При цьому, посилання представниці позивачки на Методику обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу, з метою визначення вартості правової допомоги суд не приймає до уваги, оскільки вказана Методика визначає механізм виплати відповідної винагороди адвокатам, які працюють в системі безоплатної правової допомоги та надають безоплатну вторинну правничу допомогу. Відносини між клієнтом та адвокатом, залученим на платній основі, регулюються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договором, укладеним між ними, відповідно до принципу свободи договору, закріпленому в ст.627 ЦК України.

Керуючись ст.ст.137,141,258-259,263-265,270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

стягнути з ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.В.Лузан