КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

Справа №133/4038/24

28.02.2025 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області в складі головуючого судді Гуменюка О.О., секретаря судових засідань Корбут Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу», ЄДРПОУ - 42228158 до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №21584 від 19.02.2021 у розмірі 12 500 грн, а також витрат по сплаті судового збору та правничої допомоги.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 19.02.2021 між ТОВ «ФК «Авіра Груп», правонаступником якого являється ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №21584 про надання фінансового кредиту, відповідно до якого Товариство надало позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 2000 грн строком на 30 днів зі стандартною процентною ставкою 2,5% в день або 912,5% річних.

На виконання вимог п.1.4. кредитного договору, відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти НОМЕР_2 для перерахування кредитних коштів, що й було зроблено первісним кредитором.

Відповідач порушив умови указаного кредитного договору, внаслідок чого має заборгованість, яка станом на 25.06.2024 становить 12 500 грн та складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 000,00 грн; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 10 500,00 грн.

Таким чином, Товариство, правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за кредитним договором належними чином. В той же час відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитним коштами в повному обсязі та визначений строк.

Отже, як вказує позивач, відповідач добровільно не виконує свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого перед позивачем у нього існує заборгованість, через що позивач вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою суду від 28.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник позивача про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу від 29.01.2025, у прохальній частині позову просив розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідач про розгляд справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції на адресу, зазначену в позовній заяві. Однак така кореспонденція повернулась на адресу суду не врученою з відміткою поштового відділення - «адресат відсутній за вказаною адресою»; відзиву на позов або будь-якої іншої заяви чи клопотання на адресу суду не подала.

На підставі положень статей 274-279 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі сторін.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.02.2021 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ОСОБА_1 укладено договір №21584 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору.

Відповідно до п. 1.1-1.7. кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначних договором: сума виданого кредиту: 2 000,00 гривень, дата надання кредиту: 19.02.2021, строк кредиту: 30 днів, тобто до 20.03.2021, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу.

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором.

Згідно з п.1.6 кредитного договору, датою укладання цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором.

Відповідно до п. 1.7 кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства www.aviracredit.com.ua.

Згідно з п.7 кредитного договору, клієнтом ОСОБА_1 вказано реквізити банківської платіжної картки № НОМЕР_2 для зарахування кредитних коштів.

До позовної заяви також додано Графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту (Додаток №1 до Договору) за електронним підписом ОСОБА_1 , де, зокрема, вказано, що сума кредиту становить 2 000,00 грн, сума комісії 300 грн, фіксована процентна ставка за день користування 2,5%, сума нарахованих процентів 1 500,00 грн, разом до сплати 3800 грн.

Копією довідки про ідентифікацію ТОВ «ФК «Авіра Груп» підтверджується, що клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з якою укладено договір № 21584 від 19.02.2021 ідентифікована ТОВ «ФК «Авіра Груп». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор KL1685, час відправки ідентифікатору позичальнику 19.02.2021, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор 32.

Відповідно до копії виписки з особового рахунку за кредитним договором №21584 сума боргу у відповідача за період з 19.02.2021 по 25.06.2024 складає 12 500,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2 000,00 грн та прострочена заборгованість за процентами в розмірі 10 500,00 грн.

17.02.2022 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» (Клієнт) та ТОВ « ФК «Кеш Ту Гоу» (фактор) укладено договір факторингу №02-17/02/2022, відповідно до якого предметом договору є право грошової вимоги.

Відповідно до копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-17/02/2022 від 17.02.2022, ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №21584 від 19.02.2021 загальна сума заборгованості становить 12500 грн, з яких: 2000 грн заборгованість по тілу кредиту; 10500 грн залишок по відсотках.

Згідно з копією платіжного доручення №3669 від 21.02.2022 ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» перерахувало на користь ТОВ «ФК «Авіра Груп» за договором факторингу №02-17/02/2022 від 17.02.2022 грошові кошти в сумі 253 860,83 грн.

Згідно з копією платіжної інструкції №3877 від 12.10.2022 ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» перерахувало на користь ТОВ «ФК «Авіра Груп» за договором факторингу №02-17/02/2022 від 17.02.2022 грошові кошти в сумі 253 860,83 грн.

Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 1, ч. 3ст. 509 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з положенням ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1ст. 1055 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч. 1, 2ст. 1056-1 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в кредитному договорі строк тіло кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом не повернула, унаслідок чого виникла заборгованість: за кредитним договором №21584 від 19.02.2021, яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 000,00 грн, простроченої заборгованості за процентами за користування позикою в межах строку кредитування за період з 19.02.2021 по 20.03.2021 в сумі 1 500,00 гривень (2000х912,5х30/365/100).

Таким чином, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми кредиту та відсотків за користування кредитом в межах строку кредитування є доведеною та підлягає задоволенню.

Перевіряючи вимогу позивача в частині стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом після 21.03.2021 в сумі 9 000,00 гривень, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Зміст зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частини другої статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28.03. 2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10. 2018 у справі № 202/4494/16-ц.

Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України, має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого кредитодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки.

З огляду на викладене, нарахування позивачем за кредитним договором №21584 від 19.02.2021 після 21.03.2021 процентів за користування кредитом є незаконними.

Тому заявлена позивачем вимога в цій частині є безпідставною та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 3 500,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 1 500,00 грн - прострочена заборгованість за процентами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивач підлягає стягненню судовий збір в розмірі 683,87 грн пропорційно до задоволених вимог.

Щодо витрат на правничу допомогу необхідно зазначити таке.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.3 ч.1ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження витрат понесених за надання правничої допомоги до позовної заяви долучено: копіюдоговору про надання правової допомоги б/н від 29.12.2023, укладений між позивачем та адвокатом Пархомчуком С.В., копію акту про отримання правової допомоги адвокатом від 24.02.2025, копію рахунку за надані послуги на суму 10 500,00 грн.

В копії акту про отримання правової допомоги від 24.02.2025 зазначено обсяг наданих послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з відповідача та їх вартість: зустріч та консультація 2 000,00 грн; складання позовної заяви та подання її до суду 5 000,00 грн; інші клопотання 3 000,00 грн, канцелярські витрати 500 грн, що разом складає 10 500,00 грн.

Таким чином, оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у сумі 2 940,00 грн пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу», ЄДРПОУ - 42228158 загальну суму заборгованості за Кредитним договором №21584 від 19.02.2021 в розмірі 3 500(три тисячі п`ятсот) грн 00 коп, з яких:

- прострочена заборгованості за тілом кредиту 2 000,00 грн;

- прострочена заборгованості за нарахованими процентами 1 500,00 грн.

В решті заявлених вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу», ЄДРПОУ - 42228158, судовий збір у розмірі 683 (шістсот вісімдесят три) грн 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу», ЄДРПОУ - 42228158, 2 940 (дві тисячі дев`ятсот сорок) грн 00 коп у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду, протягом тридцяти днів з складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу», ЄДРПОУ - 42228158,

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителька АДРЕСА_1

Суддя Олександр ГУМЕНЮК

28.02.2025