Справа № 642/518/25
Провадження № 2/642/599/25
10 червня 2025 року м. Харків
Холодногірський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Вікторова В.В.
за участю секретаря Гриценко О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шиян О.А. звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між позивачем ОСОБА_1 та громадянином Королівства Норвегії ОСОБА_3 , зареєстрований 19.06.2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №2022. Позовна заява надійшла до суду в електронній формі, та містить зазначення про те, що документ було сформовано в системі «Електронний суд».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19 червня 2018 року між громадянкою України ОСОБА_1 та громадянином Королівства Норвегія ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану складено відповідний актовий запис №2022 та видано подружжю свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Після укладення шлюбу позивач проживав з відповідачкою однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . З перших днів подружнього життя у позивача та відповідача була дружня сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття згасли і поступово стосунки між ними зіпсувалися, та все одно вони намагалися зберегти сім`ю. Однак, подружжю це не вдалося, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин більше трьох років тому. Відтак, шлюбні відносини між сторонами припинено у зв`язку з різними характерами, відсутністю взаєморозуміння, втратою взаємоповаги, виникненням постійних суперечок, що в сукупності унеможливило подальше сумісне їх проживання однією сім`єю. Вони уже більше трьох років проживають окремо, спільних дітей не мають, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, жодних стосунків притаманних подружжю не підтримують. Позивач вважає, що фактично шлюб припинив своє існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, у зв`язку з чим наполягає на розірванні шлюбу.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2025 року визначено головуючим суддею Грінчук О.П.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2025 року позовну заяву залишено без руху з підстав невиконання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2025 року заяву судді Ленінського районного суду м.Харкова Грінчук О.П. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Шиян Олексій Анатолійович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено. Справу №642/518/25 передано до канцелярії Ленінського районного суду м.Харкова для визначення іншого судді в порядку, визначеному ст.33 ЦПК України, з урахуванням спеціалізації.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2025 року визначено головуючим суддею Вікторова В.В.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано час позивачу для усунення недоліків.
12.02.2025 року до суду від представника позивача- адвоката Шиян О.А. надійшла заява про усунення недоліків, в якій представник зазначив, що місце перебування/проживання Відповідача невідомо, тому просив повідомити Відповідача про розгляд справи через розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2025 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Визначено здійснити виклик відповідача через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада».
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2025 року задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05 березня 2025 року витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетинання (виїзд/в`їзд) державного кордону України: громадянкою України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) за період з червня 2018 року по січень 2025 року, із зазначенням напрямку перетину державного кордону України; громадянином Королівства Норвегія ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , PASSPORT NORWAY № АДРЕСА_2 ), за період з червня 2018 року по січень 2025 року, із зазначенням напрямку перетину державного кордону України.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 12 березня 2025 року витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетину державного кордону України відповідачем: Прізвище, власне ім`я особи: PAYAN AMIR Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 Громадянство: NORWAY ( АДРЕСА_2 ) за період з червня 2018 року по січень 2025 року, із зазначенням напрямку перетину державного кордону України.
14.03.2025 до суду надійшла відповідь з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України з витребуваною судом інформацією.
20.03.2025 року до суду від представника позивача адвокатом Шиян О.А. надійшов оригінал свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 19.06.2018.
25 квітня 2025 року на виконання Закону України від 26.02.2025 №4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 25 квітня 2025 року змінено найменування Ленінського районного суду міста Харкова на Холодногірський районний суд міста Харкова та здійснено відповідну державну реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 13 травня 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач та її представник у судове засідання не прибули. Від представника позивача адвоката Шиян О.А. надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом оголошення на сайті «Судова влада», причини неявки суду не відомі. Відзив на позов, заперечень або клопотань до суду не надав.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
З врахуванням вказаного, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Згідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 2 ст. 496 ЦПК України, іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Судом встановлено, що шлюб між позивачкою, ОСОБА_5 , громадянкою України, та відповідачем, ОСОБА_4 , громадянином Королівства Норвегія, зареєстрований 19 червня 2018 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №3446, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 11.07.2006 року.
Спільних дітей подружжя немає.
Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні.
З матеріалів справи слідує, що позивач ОСОБА_1 є громадянкою України, а відповідач ОСОБА_4 є громадянином Королівства Норвегія.
З урахуванням наведеного, суд під час вирішення вищевказаної справи повинен керуватися положеннями Закону України «Про міжнародне приватне право» (далі - Закон).
Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону встановлено, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону вибір права - право учасників правовідносин визначити право якої держави підлягає застосуванню до правовідносин з іноземним елементом.
Зі статті 7 Закону слідує, що при визначенні права, що підлягає застосуванню, суд чи інший орган керується тлумаченням норм і понять відповідно до права України.
Згідно зі ст. 55 Закону право на шлюб визначається особистим законом кожної з осіб, які подали заяву про укладення шлюбу. У разі укладення шлюбу в Україні застосовуються вимоги Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.
Статтею 63 Закону встановлено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
Згідно зі статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до статті 21Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ст.51Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України).
За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, сім`я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін.
Відповідач зазначених обставин у встановленому законом порядку не спростував, а відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
У відповідності до ст. 113 СК України суд відновлює дошлюбне прізвище позивача « ОСОБА_6 ».
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 21, 24, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. 3, 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 133, 137, 141, 222, 258-259, 263-268, 273, 280-289, 352, 354-355 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 19 червня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №2022.
Після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище позивача « ОСОБА_6 ».
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РОНКПП: не встановлено, адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Холодногірського районного суду м. Харкова протягом 30 днів з дня оголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РОНКПП: не встановлено, адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст заочного рішення складено 10.06.2025.

Суддя В.В. Вікторов