Номер провадження: 22-ц/813/996/25
Справа № 523/6390/22
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

29.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Лозко Ю.П.

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

клопотання ОСОБА_1 про проведення судово біологічно-генетичної експертизи у справі за

апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Суворовський районний у м. Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини,

встановив:

У червні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом, у якому просив виключити з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №2179 від 10.12.2009 року дані про батька дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов обґрунтовано тим, що сторони з 01 серпня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження дитини № 2179 зареєстрований 10.12.2009 року, внесений Суворовським відділом ДРАЦС м. Одеси.

Позивач зазначає, що у зв`язку із повідомленням йому відповідачкою про те, що він не є батьком дитини, у нього виникли сумніви щодо його батьківства, які і стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення порядку проведення судової експертизи, висновок якої судом взято до уваги, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

У поданому до апеляційному суду клопотанні скаржник ОСОБА_1 просить призначити у справі судово біологічно-генетичну експертизу, яке обґрунтоване тим, що експертний висновок який міститься у матеріалах цієї справи є недостовірним, зважаючи на порушення порядку проведення відповідної експертизи.

Від представника відповідачки адвоката Швець К.О. надійшла заява про розгляд справи без її участі та ОСОБА_5 .

У судове засідання сторони не з`явилися про дату, час, і місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання скаржника про призначення у справі судової біологічно-генетичної експертизи задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

У відповідності до ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (ч. 1 ст. 103 ЦПК України).

Як убачається з матеріалів справи, за клопотанням позивача судом першої інстанції призначалася судово біологічна генетична експертиза, згідно висновку від 07.07.2023 року якої, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За ч.ч.1,2 ст.113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту та якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Разом з цим, у вказаному вище клопотанні скаржник не заявляє ані про призначення у справі додаткової ані повторної експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року справі N 910/14672/17, від 24 квітня 2018 року у справі N 910/9394/17 та від 26 жовтня 2018 року у справі N 910/9971/17.

Вказана вище експертиза проведена атестованим судовим експертом, який має відповідну освіту, необхідну для проведення такого виду експертиз. Висновок судового експерта №208 від 07.07.2023 року відповідає вимогам чинного законодавства, не містить недоліків, які б породжували сумніви у правильності та обґрунтованості зробленого висновку.

Колегія суддів зауважує, що посилання скаржника про недостовірність вказаного вище висновку експерта та необхідність призначення у справі на стадії апеляційного перегляду справи судової біологічно-генетичної експертизи зводяться до незгоди з висновком експерта №208 від 07.07.2023 року КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», що не є підставою у розумінні наведених вище норм, для призначення апеляційним судом експертизи про яку просить скаржник, при цьому позивач ОСОБА_1 вказуючи про порушення порядку проведення такої експертизи, не наводить жодних конкретних допущених експертом порушень.

Ураховуючи те, що скаржником не наведено обґрунтованих мотивів необхідності призначення апеляційним судом і проведення у справі вказаної судової експертизи, клопотання останнього не підлягає задоволенню.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів доходить висновку про відмову в задоволенні клопотання скаржника ОСОБА_1 про проведення судово-генетичної експертизи.

Керуючись ст. ст. 43, 103, 259 ЦПК України

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про проведення судово-генетичної експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено 02 травня 2025 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова