справа № 492/482/25
провадження № 2/492/13/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Череватої В.І.,

за участю секретаря судового засідання Григорович С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Арцизі в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою державного виконавця Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Райнової Вероніки Леонідівни про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє з іншими особами та про звернення стягнення на нерухоме майно, боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, -

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 адвокат Хараїм О.В.

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Райнова В.Л. звернулася до суду із вищевказаною заявою.

В обґрунтування вимог вказує, що на виконанні в Арцизькому відділі державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відділ ДВС) знаходиться зведене виконавче провадження АСВП 77440288 у складі: АСВП 63746146 з примусового виконання виконавчого листа № 492/280/20, виданого 02.11.2020 року Арцизьким районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час її навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви, тобто з 02 березня 2020 року до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не більш чим до досягнення ОСОБА_3 23- х річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за умови продовження нею навчання (заборгованість складає 112 415,22 грн.) та АСВП 2423846 з примусового виконання виконавчого листа № 2-857, виданого 14.06.2006 року Арцизьким районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів (заборгованість складає 146 361,52 грн.). Так, при перевірці майнового стану боржника встановлено наступне: згідно відповіді Державної податкової служби, боржник на обліку в якості суб`єкта підприємницької діяльності не перебуває; згідно відповіді Державної податкової служби, боржник не працює; згідно відповіді Пенсійного фонду України боржник не працює; згідно відповіді МВС на ім`я боржника транспортні засоби не зареєстровані; згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, нерухоме майно за боржником не зареєстровано. Відповідно до відповіді Арцизької міської ради Одеської області встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, видане органом приватизації при Арцизькій міській раді згідно розпорядження від 27.12.1999 року № 76, по якому ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 належить - ціла квартира, за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на вказане нерухоме майно боржником на теперішній час не зареєстроване. Отже, на теперішній час єдиною можливістю примусово виконати рішення суду, залишається звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку. Частка боржника у праві власності на житло, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , не визначена. З огляду на наведене, державний виконавець просить суд визначити частку боржника ОСОБА_2 у праві власності на житло, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та дозволити державному виконавцю звернути стягнення на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 , згідно розпорядження від 27.12.1999 року № 76, по якому ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 належить ціла квартира, за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву було розподілено судді Арцизького районного суду Одеської області Череватій В.І.

Ухвалою судді Арцизького районного суду Одеської області Череватої В.І. від 21 квітня 2025 року, прийнято до провадження заяву державного виконавця Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Райнової Вероніки Леонідівни про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє з іншими особами та про звернення стягнення на нерухоме майно, боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку та призначено заяву до судового розгляду, витребувано з Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином завірені копії матеріалів зведеного виконавчого провадження АСВП 77440288 у складі: АСВП 63746146, АСВП 2423846.

Державний виконавець в письмовій заяві просила здійснювати розгляд заяви без її участі.

В судове засідання представник заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Бардук М.В. не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, згідно якої заяву державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно, боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку не визнав та просив суд у задоволенні заяви відмовити, з підстав, зазначених в додаткових поясненнях по справі.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_1 адвокат Хараїм О.В. просила суд заяву державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно, боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні в Арцизькому відділі державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відділ ДВС) знаходиться зведене виконавче провадження АСВП 77440288 у складі: АСВП 63746146 з примусового виконання виконавчого листа № 492/280/20, виданого 02.11.2020 року Арцизьким районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час її навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви, тобто з 02 березня 2020 року до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не більш чим до досягнення ОСОБА_3 23- х річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за умови продовження нею навчання та АСВП 2423846 з примусового виконання виконавчого листа № 2-857, виданого 14.06.2006 року Арцизьким районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів.

Так, при перевірці майнового стану боржника встановлено наступне: згідно відповіді Державної податкової служби, боржник на обліку в якості суб`єкта підприємницької діяльності не перебуває; згідно відповіді Державної податкової служби, боржник не працює; згідно відповіді Пенсійного фонду України боржник не працює; згідно відповіді МВС на ім`я боржника транспортні засоби не зареєстровані; згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, нерухоме майно за боржником не зареєстровано.

Відповідно до відповіді Арцизької міської ради Одеської області встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, видане органом приватизації при Арцизькій міській раді згідно розпорядження від 27.12.1999 року № 76, по якому ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 належить - ціла квартира, за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на наведене, враховуючи презумпцію рівності часток (ч. 1 ст. 357 ЦК України) ОСОБА_2 є власником 1/3 частки квартири.

Як вбачається з довідки відділу «Центр надання адміністративних послуг» Арцизької міської ради № 02-23/446 від 24.04.2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Однак, станом на дату розгляду заяви право власності на частку вищевказаної квартири, боржник ОСОБА_2 не зареєстрував в установленому законом порядку.

На адресу суду від представника заінтересованої особи ОСОБА_2 адвоката Бардука Младена Валерійовича надійшла заява про зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до роз`яснень п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

За змістом вказаної норми зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, викликається необхідністю встановлення у судовому рішенні по іншій справі фактів, які мають значення для даної справи.

Сторони не позбавлені можливості надати у даній справі докази, що дозволять встановити фактичні обставини у справі.

У свою чергу за умови, коли рішення по цивільній справі № 492/586/25 матиме значення для ухвалення судом іншого рішення, сторони не позбавлені права звернутись до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд доходить до висновку про необґрунтованість заявленого клопотання та вважає, що зупинення провадження призведе до затягування строків розгляду даної справи і є процесуально недоцільним, оскільки обставин, які унеможливлюють розгляд даної цивільної справи, не встановлено, у зв`язку з чим в задоволенні заяви представника заінтересованої особи ОСОБА_2 адвоката Бардука Младена Валерійовича про зупинення провадження у справі, слід відмовити.

Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду (частини перша та третя статті 47 Конституції України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі-рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії(частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно з ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України покладається в даному випаду на орган виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи, щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Системне тлумачення статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», статті 440 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що виконавець має право звернутися до суду з поданням у випадку, якщо наявне нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване за боржником. При цьому під нерухомим майном слід розуміти земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Останні можуть виступати об`єктами права.

Таким чином, до звернення з відповідним поданням до суду виконавець повинен здійснити всі інші передбачені Законом заходи для належного виконання судового рішення та довести цей факт у суді, а також встановити наявність нерухомого майна у боржника, яке є фактично його власністю, однак право власності зареєстровано за іншою особою. Окрім того, одночасно суд має дослідити факт наявності у боржника грошових коштів або рухомого майна, завдяки яким можна задовольнити вимоги стягувача.

Виконавець має довести в суді, що спірне нерухоме майно дійсно не зареєстроване за боржником, але при цьому має статус нерухомого майна, тобто може виступати об`єктами цивільного обороту. Підтвердженням цього може бути інформація БТІ, Державного земельного кадастру, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна тощо.

Також виконавець має надати докази того, що боржник фактично є володільцем майна. Підтвердженням може бути свідоцтво про право на спадщину, договір купівлі-продажу нерухомого майна, рішення суду тощо.

Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 2-119/12.

Отже, головними умовами для задоволення подання виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, є такі:

1) здійснення усіх передбачених Законом заходів для належного виконання судового рішення;

2) відсутність у боржника грошових коштів або рухомого майна, завдяки яким можна задовольнити вимоги стягувача;

3) наявність нерухомого майна та належних доказів, які підтверджують факт, що нерухоме майно за боржником не зареєстроване, однак зареєстроване за іншою особою;

4) наявність належних доказів, які підтверджують факт, що боржник є «фактичним» власником майна;

5) у випадках, передбачених законодавством, майно введено в експлуатацію.

Згідно ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

В свою чергу, відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах від 03.05.2018 року, заборгованість по аліментам боржника ОСОБА_2 станом на 01.05.2018 року складає у розмірі 13 592,78 гривень (а.с. 83 т. 1).

Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах від 03.06.2018 року, станом на 01.06.2018 року відсутня заборгованість по аліментам боржника ОСОБА_2 (а.с. 108 т. 1 зворот), надано квитанції на суму 50 584,00 грн.

Як вбачається з копії постанови про скасування заходів примусового виконання від 03.06.2019 року у виконавчому провадженні ВП № 2423846, скасовані заходи примусового виконання, застосовані при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-857, виданого 14.06.2006 року. Станом на 03.06.2019 року, заборгованість по аліментам боржником ОСОБА_2 погашена в повному обсязі (а.с. 138 т. 1 на звороті).

Таким чином, судом в судовому засіданні встановлено, що розрахунки заборгованості по аліментах та постанови державних виконавців про відсутність заборгованості по аліментах, мають суттєві протиріччя.

Як вбачається з копії постанови про скасування заходів примусового виконання від 05.01.2022 року у виконавчому провадженні ВП № 2423846, скасовані заходи примусового виконання, застосовані при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-857, виданого 14.06.2006 року. Станом на 05.01.2022 року, заборгованість по аліментам боржником ОСОБА_2 погашена в повному обсязі (а.с. 152 т. 1).

Однак, як вбачається з копії постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 13.12.2022 року, державний виконавець зазначає, що заборгованість по аліментах боржника ОСОБА_2 складає 129 898,48 грн. станом на 13.12.2022 року (а.с. 155 т. 1), тобто станом на 05.01.2022 року, заборгованість по аліментам боржником ОСОБА_2 погашена в повному обсязі, а вже в грудні 2022 року заборгованість по аліментах склала 129 898,48 грн.

Звертаючись до суду, державний виконавець в своїй заяві вказує, що на виконанні в Арцизькому відділі ДВС перебуває АСВП 63746146 з примусового виконання виконавчого листа № 492/280/20, виданого 02.11.2020 року Арцизьким районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час її навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви, тобто з 02 березня 2020 року до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не більш чим до досягнення ОСОБА_3 23- х річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за умови продовження нею навчання (заборгованість складає 112 415,22 грн.). На підтвердження вказаної заборгованості надано розрахунок станом на 03.02.2025 р. (а.с. 68-69).

Однак, як вбачається з нового розрахунку заборгованості від 23.01.2025 року, наданого до суду 16.05.2025 р. заборгованість станом на 23.01.2025 року становить 36 786, 88 гривень, в якому зазначено, що в липні 2020 року аліменти не сплачено, разом з тим, на а.с. 187 т. 1 наявна копія квитанції, з якої вбачається, що 17.07.2020 року сплачено аліменти в сумі 1 530,00 гривень.

Також, представником заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокатом Бардуком М.В. надано копії квитанцій, з яких вбачається, що державним виконавцем в розрахунок заборгованості по аліментах не враховані сплачені суми аліментів за вересень 2020 року, за січень 2021 року в сумі 2040 грн., лютий 2021 р. в сумі 2040 грн., що також впливає на розрахунок заборгованості по аліментах, розрахунки суми штрафу та виконавчого збору.

Таким чином, суд позбавлений можливості самостійно здійснювати перерахунок заборгованості по аліментах, а наданий державним виконавцем розрахунок заборгованості по аліментах, не дає можливості суду визначити точну суму заборгованості боржника ОСОБА_2 по аліментах, з урахуванням штрафів та виконавчого збору.

На думку суду, зазначені обставини унеможливлюють задоволення заяви шляхом звернення стягнення на майно боржника не зареєстроване в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на викладене, заява державного виконавця Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Райнової Вероніки Леонідівни про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє з іншими особами та про звернення стягнення на нерухоме майно, боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 19, 81, 89, 259 - 261, 263 - 265, 267, 268, 352 355, 431, 440, 443 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника заінтересованої особи ОСОБА_2 адвоката Бардука Младена Валерійовича про зупинення провадження у справі відмовити.

В задоволенні заяви державного виконавця Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Райнової Вероніки Леонідівни про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє з іншими особами та про звернення стягнення на нерухоме майно, боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали суду складено 03 червня 2025 року.

Суддя В.І. Черевата