Справа № 131/980/24
Провадження № 2-др/131/6/25
10.06.2025м. Іллінці
Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Коваля А.М.,
за участю секретаря судових засідань Чех Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ляха Ігоря Дмитровича про ухвалення додаткового рішення у справі № 131/980/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів), -
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 21.05.2025 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих активів було задоволено. Під час ухвалення судового рішення питання щодо судових витрат у частині витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось.

Адвокат Лях Ігор Дмитрович, який представляє інтереси позивача ОСОБА_1 , подав до Іллінецького районного суду Вінницької області заяву про ухвалення додаткового рішення, яка надійшла до суду 29.05.2025. Заява мотивована тим, що суд, ухваливши рішення на користь позивача, не розглянув питання щодо відшкодування судових витрат, зокрема витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із викликом свідка до суду. Витрати були заявлені ще на етапі подання позову, але під час судового розгляду не були враховані через процедурні особливості справи.

Спочатку справа розглядалася у заочному порядку і 10 вересня 2024 року було ухвалено додаткове рішення про стягнення 32 000 грн на правову допомогу. Однак, 11 березня 2025 року це рішення було скасовано за заявою відповідача, і справу призначено до повторного розгляду. У результаті позивачу довелося понести додаткові витрати, пов`язані з підготовкою нових документів, виїздом адвоката до суду та викликом свідка.

Загальна сума додаткових витрат склала 164 541,02 грн, а з урахуванням початкових 32 000 грн загальна сума витрат становить 196 541,02 грн. До заяви додані документи, які підтверджують кожну витрату, включаючи договір про надання правової допомоги, розрахунки вартості послуг, транспортні витрати та акти виконаних робіт.

Представник позивача просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача 195270,51 грн на покриття витрат на правову допомогу та 1 270,51 грн на компенсацію витрат свідка, що в сумі становить 196 541,02 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Липовенко Ганна Володимирівна подала до суду клопотання про зменшення витрат на професійну правову допомогу, заявлених представником позивача у справі №131/980/24. У поданому клопотанні адвокат зазначила, що розмір витрат на правову допомогу, які позивач просить стягнути з відповідача, є явно завищеним, неспівмірним із фактичним обсягом наданих адвокатом послуг, їх складністю, а також значно перевищує суму задоволених позовних вимог 3000 євро.

Зокрема, Липовенко Г.В. вказала, що заявлена сума витрат за повторний розгляд справи становить 164 541,02 грн, у тому числі 140 000 грн, нібито витрачених на дорогу до суду. Представник відповідача зауважила, що час, витрачений адвокатом на дорогу, не є видом професійної правової допомоги відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і не може тарифікуватися за ставкою гонорару за юридичну роботу. Крім того, подані адвокатом позивача документи не містять жодного обґрунтування щодо тарифікації часу в дорозі чи його необхідності.

Щодо інших видів заявлених витрат, зокрема, за підготовку процесуальних документів та участь у засіданні, адвокат Липовенко Г.В. вказала, що така допомога не вимагала значного обсягу юридичної або технічної роботи, не потребувала вивчення великої кількості доказів або складної правової позиції. Справа за своїм змістом є типовою, розглядалась у порядку спрощеного провадження, а її складність є незначною. Тому погодинна ставка у розмірі 4000 грн є абсолютно необґрунтованою та не відповідає середньому рівню ринкових цін на юридичні послуги в регіоні, які за результатами аналізу аналогічних рішень Іллінецького районного суду за останній рік коливаються в межах 750800 грн за годину, а загальний розмір витрат, які суди в подібних справах визнавали обґрунтованими від 3000 до 4000 грн.

Крім цього, адвокат вказала, що заявлені до стягнення 32 000 грн за первісний (заочний) розгляд справи також не відповідають критеріям обґрунтованості та пропорційності. Надання консультацій, підготовка позовної заяви та аналіз правової позиції не вимагали значного часу і зусиль, а тому вартість таких послуг є завищеною. У підтримку своєї позиції представник відповідача навела практику судів зокрема, Іллінецького районного суду та Вінницького міського суду де в аналогічних справах суд визнавав обґрунтованими витрати на правову допомогу в розмірі від 3000 до 4000 грн.

Посилаючись на приписи статей 137 та 141 Цивільного процесуального кодексу України, адвокат наголосила, що суд має право зменшити витрати на правничу допомогу, якщо вони є явно необґрунтованими, а їх сума перевищує розумні межі з огляду на складність справи, обсяг виконаної роботи, фінансовий стан сторін та інші обставини. Вона також зазначила, що відповідно до практики Верховного Суду, суд не зобов`язаний присуджувати повну суму витрат на адвоката, якщо вона є неспіврозмірною з ринковими цінами на аналогічні послуги або суперечить принципам справедливості, розумності й пропорційності.

Стосовно задоволення витрат на придбання залізничних квитків та послуг залу очікування заперечень у відповідача немає.

З огляду на викладене, представник відповідача просила суд зменшити загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, до 8125 гривень, у тому числі 4000 грн за первісний розгляд справи та 4125 грн за повторний розгляд. Решту витрат просила визнати необґрунтованими та такими, що не підлягають стягненню.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лях І.Д., будучи належним чином повідомлений, у судове засідання не з`явився, натомість подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності позивача та її представника.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Липовенко Г.В., будучи належним чином повідомлена, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з проведенням експертизи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р., витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, ухвалене у справі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 21.05.2025 № 131/980/24 дійсно не містить посилання на вирішення питання про судові витрати в частині витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

При поданні позову, позивач подала до суду: копію витягу з договору про надання правової допомоги, копію попереднього (орієнтовного) розрахунку вартості витрат на правову допомогу, копію детального опису робіт (наданих послуг) в зв`язку з поданням позову та просив, у випадку задоволення позову стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 32000 грн.

Одночасно з позовом позивач зробила заяву відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, про те, що докази остаточного розміру витрат, які позивач сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, буде подано до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Між Адвокатським бюро ЛЯХ І в особі керуючого адвоката Ляха І.Д. та ОСОБА_1 (клієнт) було укладено договір № 20/24 від 04.05.2024 про надання правової допомоги (а.с. 25-26, т. 1).

Згідно пункту 4.1. Договору № 20/24 від 04.05.2024, укладеного між адвокатом та клієнтом: вартість послуг Адвокатського бюро за надану правову допомогу Клієнту визначається виходячи з кількості часу, витраченого Адвокатським бюро (призначеним адвокатом бюро) на надання такої правової допомоги Клієнту та погодинної ставки у розмірі 4 000 грн/год.

Заявлений розмір витрат на правову допомогу за подання первісного позову (до скасування заочного рішення) в сумі 32000,00 грн підтверджується актом приймання передачі наданих робіт (послуг) від 25.08.2024 (а.с. 62, т. 1) та рахунком-фактурою №10 від 25.08.2024 з терміном сплати 90 діб (а.с. 63, т. 1). В акті приймання-передачі правової допомоги від 25.08.2024 року зазначено, що відповідно до Договору № 20/24 від 04.05.2024, укладеним між Адвокатським бюро «ЛЯХ І» та ОСОБА_1 , були виконані наступні роботи (надані послуги): надання правової інформації, консультація клієнта і роз`яснення з правових питань судової практики, що стосуються вирішення подібних спірних правовідносин щодо стягнення (повернення) безпідставно набутих коштів 1,5 години = 6000 грн.; перевірка обґрунтованості правової позиції, складення позовної заяви про стягнення (повернення) безпідставно набутих коштів (перевірка змісту/обґрунтування) 6,5 годин = 26000 грн.; всього: 32000 грн. Зазначена допомога використовувалась у цивільній справі № 131/980/24 Іллінецького районного суду Вінницької області.

На підтвердження витрат на правову допомогу, пов`язаних з складанням: - заперечення позивача від 05.03.2025 на заяву відповідача від 21.02.2025. про перегляд заочного рішення від 22.08.2024; - відповіді позивача від 21.04.2025 на відзив відповідача від 18.04.2025. на позовну заяву; - заяви про виклик і допит свідка від 24.04.2025., додано: - підсумковий розрахунок вартості витрат на правову допомогу (а.с. 72, т. 2); - підсумковий детальний опис робіт (послуг) (а.с. 73, т. 2); - підсумковий акт приймання передачі робіт (послуг) (а.с.74, т. 2).

Згідно часу відправлення 21-00 19.05.2025 з Одеси до Вінниці та часу прибуття 08-07 21.05.2025 з Вінниці до Одеси, час, витрачений адвокатом позивача на дорогу для участі в судовому засіданні по справі становить 35 годин, що підтверджується залізничними квитками АЛ № 143702 та АЛ № 143704 (а.с. 75, т. 2).

Вартість квитків Одеса Вінниця (608, 17 грн.) та Вінниця Одеса (558,34 грн.), а також оплата зали очікування (52 х 2 = 104 грн.) становить 1270,51 грн., що підтверджуються: - залізничним квитком АЛ № 143702 Одеса Вінниця, дата відправлення 19.05.2025.; - залізничним квитком АЛ № 143704 Вінниця Одеса, дата відправлення 21.05.2025.; - квитанцією № про оплату зали очікування від 20.05.2025; - квитанцією № про оплату зали очікування від 20.05.2025 (а.с. 75-76, т. 2).

Вартість квитків свідка Одеса Вінниця (608, 17 грн.) та Вінниця Одеса (558,34 грн.), а також оплата зали очікування (52 х 2 = 104 грн.) становлять 1270,51 грн., що підтверджуються: - залізничним квитком АЛ № 143701 Одеса Вінниця, дата відправлення 19.05.2025.; - залізничним квитком АЛ № 143703 Вінниця Одеса, дата відправлення 21.05.2025.; - квитанцією № про оплату зали очікування від 20.05.2025; - квитанцією № про оплату зали очікування від 20.05.2025 (а.с. 75-76, т. 2).

Згідно наданих доказів витрати по справі, крім витрат в розмірі 32000 грн, включають: - підготовку і подання заперечення позивача від 05.03.2025 на заяву відповідача від 21.02.2025 про перегляд заочного рішення від 22.08.2024 (вартістю 8000 грн); - підготовку і подання відповіді позивача від 21.04.2025 на відзив відповідача від 18.04.2025 на позовну заяву (вартістю 12000 грн); - підготовку і подання заяви про виклик і допит свідка від 24.04.2025 (вартістю 2000 грн); - витрати часу адвоката на дорогу до суду - 35 годин з 21 00 19.05.2025. по 8-00 21.05.2025 (35 год х 4000 грн. = 140 000 грн); - витрати, пов`язані з оплатою проїзду адвоката до суду та участь у судовому засідання 20.05.2025 року (залізничні квитки адвоката - 1166,51 грн + оплата зали очікування для адвоката - 104 грн); Також позивач понесла витрати в зв`язку з викликом, прибуттям до суду свідка 20.05.2025, проїздом до суду та очікуванням засідання, які складають: - витрати на прибуття до суду свідка ОСОБА_1 (залізничні квитки = 1166,51 грн + оплата зали очікування для свідка = 104 грн. Отже, загальна сума судових витрат (на правову допомогу та прибуття до суду свідка) при повторному розгляді справи склали 164541,02 грн. (8000 + 12000 + 2000 + 140000 + 1166,51 + 104 + 1166,51 + 104 = 164541,02 грн.

Таким чином, заявлений позивачем розмір витрат становить 196541,02 грн.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2. ст. 141 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4. ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги.

На думку суду, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає принципам співмірності, розумності та справедливості з огляду на наступні обставини.

По-перше, погодинна ставка адвоката у розмірі 4 000 гривень за годину є суттєво завищеною порівняно із середньоринковими показниками для подібних правових послуг у регіоні. По-друге, суд вважає невиправданим нарахування оплати за 35 годин робочого часу адвоката, пов`язаних із переїздом. Суд не може визнати обґрунтованим нарахування оплати за період очікування та інші не пов`язані безпосередньо з наданням правової допомоги часові витрати. По-третє, суд звертає увагу на те, що вартість підготовки позовної заяви (26000 грн) окремих процесуальних документів (8000-12000 грн за кожен документ) суттєво перевищує розумні межі. Зокрема, позов не є надто об`ємним та складним, а підготовка стандартного заперечення або відповіді на відзив не потребує такого значного обсягу робіт щоб обґрунтувати заявлені суми.

Суд звертає увагу на те, що правовідносини які виникли між сторонами ґрунтуються на майнових правовідносинах щодо повернення безпідставно набутого майна. Зазначена категорія справ характеризується незначним рівнем складності.

Визначаючи вартість такої послуги як складання та подання позову, суд виходить з того, що спірні правовідносини характеризуються чітким правовим регулюванням це Цивільний кодекс України, а тому від представника позивача не вимагалося здійснення пошуку додаткового законодавства, що свідчить про сталість та єдність законодавства у цій сфері. При цьому, судова практика у цій сфері стала та узгоджена між собою, що не вимагає від представника витрати значного часу для її пошуку та/або узгодження правових позицій. На думку суду, справа не становить значного суспільного інтересу, та впливає виключно на відносини між сторонами.

Отже, враховуючи вищезазначене, клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, суд вважає, що вартість витрат на правову допомогу, яка б відповідала критерію співмірності, розумності та справедливості становить 15000,00 грн. Разом з тим, суд вважає доведеними та відповідними витрати на проїзд свідка та представника позивача до суду, які не заперечується представником відповідача, тому заявлені суми в розмірі 1166,51 грн, 104,00 грн, 1166,51 грн, 104,00 грн підлягають компенсації за рахунок відповідача. Отже, суд вважає за можливе задовольнити частково заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнути з відповідача на користь позивача загальну суму витрат в розмірі 17541,02 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 257, 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ляха Ігоря Дмитровича про ухвалення додаткового рішення у справі № 131/980/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 17541,02, (сімнадцять тисяч п`ятсот сорок одну) грн 02 коп. судових витрат, які складаються із: витрат на правову допомогу в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн, 00 коп., витрат на проїзд представника позивача до суду 1270 (одна тисяча двісті сімдесят) грн, 51 коп., витрат на проїзд свідка до суду 1270 (одна тисяча двісті сімдесят) грн, 51 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: