04.06.2025 Єдиний унікальний № 757/1503/25-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

04 червня 2025 року м. Миронівка

ЄУН 757/1503/25-ц

Провадження № 2/371/658/25

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та відшкодування моральної шкоди,

У С Т А Н О В И Л А :

До Миронівського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яка передана за підсудністю для розгляду по суті на підставі ухвали судді Печерського районного суду міста Києва Хайнацького Є.С. від 22 січня 2025 року.

Подана позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177, 188 ЦПК України.

Згідно пунктів 4, 5 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За приписами статті 112 СК України, підставами для розірвання шлюбу є наявність дійсних обставин, що свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Для цього встановлюються фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беруться до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Відповідно постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Наприклад, у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу. До заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог.

Позивач у позовній заяві зазначила, що наразі вони з відповідачем не ведуть спільного господарства та не проживають спільно. Проте для повного та об?єктивного встановлення обставин справи позивачу необхідно більш детально уточнити дату (число та/або місяць) припинення сумісного проживання, фактичних шлюбних стосунків, ведення спільного господарства, відсутність спільного бюджету.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишити за відповідачем його попереднє прізвище ОСОБА_3 , заборонити відповідачеві доступ до її житла за адресою: АДРЕСА_1 , стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 70,00 грн для лікування фізичного та психологічного здоров?я її та дитини (за змістом позовної заяви доньки від першого шлюбу ОСОБА_4 , 2003 року народження).

Обґрунтовуючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, у позовній заяві позивач зазначила про вчинення відповідачем насильства щодо неї та її доньки ОСОБА_4 , яка має інвалідність з дитинства і є дитиною з особливими потребами. У зв?язку із цим вона бажає розірвати шлюб і будь-які стосунки з відповідачем шляхом заборони доступу до її житла. Зазначила, що насильство з боку відповідача викликало посттравматичний стресовий розлад, депресію та тривожність, втрату сну. Вона має сильну емоційну реакцію на спогади і дії, пов?язані з ситуацією насильства проти неї, тому вона і дитина потребують медичного лікування та психологічної реабілітації.

Відповідно до пунктів 3, 6 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім?ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім?єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Тож щодо вимоги про заборону відповідачеві доступ до її житла за адресою: АДРЕСА_1 , суд зазначає, що така вимога за змістом, обставинами та підставами звернення є заявою про видачу обмежувального припису.

За змістом статті 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана: 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»; 2) особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків»; 3) батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Заява про видачу обмежувального припису подається до суду у порядку, передбаченому главою 13 розділу ІV ЦПК України та повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у статтях 175, 177 ЦПК України, так і спеціальним, які передбачені статтям 350-1, 350-2, 350-3, 350-4 ЦПК України.

Відповідно до статті 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Згідно із висновками Верховного Суду у справах № 753/8626/19, 640/23804/18, спір між сторонами про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання дітей або про поділ майна подружжя не може бути вирішений шляхом застосування заходів обмежувального припису.

Відповідно до частини першої статті 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об?єднано декілька вимог, пов?язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Тож вимога позивача про заборону відповідачеві доступ до її житла, яка є вимогою про застосування обмежувального припису, не є похідною вимогою від вимоги про розірвання шлюбу, не може розглядатися у позовному провадженні з розгляду спору про розірвання шлюбу.

Під час розгляду вимог про розірвання шлюбу та застосування обмежувального припису дослідженню підлягають різні обставини та відповідні до них правовідносини, тож вони не є взаємопов?язаними.

Водночас, позивач не позбавлена можливості звернутися із заявою про видачу обмежувального припису у порядку окремого провадження до суду за місцем свого проживання (перебування) за правилами глави 13 розділу ІV ЦПК України.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 70,00 грн для лікування позивача та її доньки, то таку вимогу за змістом позовної заяви позивач обґрунтувала застосуванням до неї та до її доньки насильства з боку відповідача під час перебування у шлюбі.

Верховний Суд у справі № 2-3897/10 від 21 квітня 2021 року зазначив, що обмеження права учасників сімейних відносин на відшкодування моральної шкоди лише випадками, передбаченими пунктом 6 частини другої статті 18 СК України, істотно звужує їх право на захист, і не може вважатися таким, що відповідає справедливості, добросовісності та розумності, як загальним засадам цивільного законодавства і засадам регулювання сімейних відносин (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України, частина дев`ята статті 7 СК України).

Водночас, як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов?язковому з?ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв?язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Позивач в ході розгляду справи про стягнення моральної шкоди повинен надати докази на підтвердження факту заподіяння протиправними діями відповідача моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. А також навести обґрунтування критеріїв оцінки завданої моральної шкоди.

За правилами частини п`ятої статті 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач у позовній заяві не зазначила, якими доказами підтверджуються обставини протиправної поведінки відповідача щодо неї, наявності заподіяної їй моральної шкоди такою протиправною поведінкою, критерії з яких вона виходила оцінюючи завдану їй моральну шкоду.

Доказів на підтвердження таких обставин до позовної заяви позивач не долучила.

Окрім того, зазначаючи у позовній заяві про необхідність стягнення моральної шкоди на користь її доньки ОСОБА_4 , 2003 року народження, позивач не зазначила ОСОБА_4 у позовній заяві як позивача у справі, не зазначила її дані у відповідності до пункту другого частини третьої статті 175 ЦПК України, не надала доказів на підтвердження повноважень на представлення нею інтересів ОСОБА_4 , як позивача у справі про стягнення моральної шкоди.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України, до позовної заяви також додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

До позовної заяви позивач додала квитанцію про сплату судового збору за немайновою вимогою про розірвання шлюбу у розмірі 1211,20 грн.

Позивач не додала до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору або документ, що підтверджує підстави звільнення позивача від сплати судового збору за вимогою про відшкодування моральної шкоди.

Ставки судового збору та пільги щодо сплати судового збору передбачені Законом України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 5 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви про відшкодування моральної шкоди визначена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тож, з урахуванням ціни позову 70,00 грн та визначених Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» розмірів прожиткового мінімуму, судовий збір за вимогою позивача про відшкодування моральної шкоди складає 3028,00 грн.

Також відповідно до частин другої, п?ятої статті 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч зазначеним вимогам законодавства додані до позовної заяви копія повторного свідоцтва про шлюб, паспорту громадянина України, картки платника податків, а також подані до апеляційної інстанції копії пенсійного посвідчення позивача, посвідчення дитини з інвалідністю ОСОБА_4 , довідки до акта МСЕК ОСОБА_4 , паспорта громадянина України ОСОБА_4 , частина виписки із медичної картки ОСОБА_1 не засвідчені належним чином.

Крім того, для вручення відповідачу додані копії письмових доказів, вірність яких не засвідчена належним чином.

Подання копій позовної заяви і доданих до неї документів необхідно для того, щоб вручити їх відповідачу до початку розгляду справи по суті. Одержавши своєчасно копію позовної заяв з додатками відповідач зможе підготуватися до захисту проти вимог позивача, зібрати необхідні докази, представити заперечення проти позову.

Згідно правил частини першої статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини другої наведеної статті, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, зокрема: зазначити, з якого часу сторони припинили підтримувати шлюбні відносини, мати спільний бюджет, вести спільне господарство, почали проживати окремо; засвідчити належним чином додані до позовної заяви копії письмових доказів, оригінали яких наявні у неї; зазначити у позовній заяві, якими доказами підтверджуються обставини протиправної поведінки відповідача щодо неї, наявності заподіяної їй моральної шкоди такою протиправною поведінкою, критерії з яких вона виходила оцінюючи завдану їй моральну шкоду та долучити такі докази до позовної заяви.

Окрім того, з урахуванням вимоги про стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_4 , позивачеві необхідно привести вступну та прохальну частину позовної заяви у відповідність до заявленого складу учасників справи та долучити докази на підтвердження повноважень представлення інтересів ОСОБА_4 .

Також позивачеві необхідно визначитись із заявленою вимогою про заборону відповідачеві доступ до її житла за адресою: АДРЕСА_1 , яка є вимогою про застосування обмежувального припису і розглядається у порядку окремого провадження.

Позивач має право виправити зазначені недоліки у тому числі поданням нової редакції позовної заяви, складеної з урахуванням зазначених у цій ухвалі недоліків.

Також позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3028,00 грн за вимогою про відшкодування моральної шкоди, або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Платіжні реквізити для перерахування судового збору наступні: отримувач коштів: ГУК у Київ.обл/Миронівська міс/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37955989, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), рахунок отримувача UA0010748, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Документ, що підтверджує сплату судового збору, подається до Миронівського районного суду Київської області в оригіналі.

Керуючись ст.ст. 185, 352, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки поданої позовної заяви в семиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу положення частини третьої статті 185 ЦПК України, за якими в разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О.Капшук