Справа №303/2626/25
2-о/303/77/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого - судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань Славич М.В.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

представника заінтересованої особи Гришко К.В.

представника заінтересованої особи Ткачук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево в режимі відеоконференції заяву представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 про залишення зави ОСОБА_1 без розгляду, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення.

До початку судового засідання представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 подав до суду заву про залишення зави ОСОБА_1 без розгляду.

Заява мотивована тим, що встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне заявнику для реалізації майнових прав, а саме для отримання грошового забезпечення, яке виплачується членам сім`ї військовослужбовця, який зник безвісти. На думку представника заявника, справи про право на грошове забезпечення членів сім`ї зниклого безвісти суди мають розглядати за правилами позовного провадження, оскільки рішення може вплинути на права й обов`язки інших членів сім`ї.

В судовому засіданні представники заінтересованих осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали заяву про залишення зави ОСОБА_1 без розгляду та просили її задовольнити.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заперечили щодо задоволення заяви мотивуючи тим, що спору про право, у даному випадку не має. Крім цього, з цього приводу є судова практика Верховного суду, де чітко визначено, що така категорія справ повинна розглядатися в порядку окремого провадження.

Вивчивши заяву та заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного висновку.

Аналіз правових норм Закону N2011-XII та постанов Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, якою затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які надані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок N 975), свідчать, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державною соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовців у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Отже, одноразова грошова допомога виплачується:

1) членам сім`ї військовослужбовця;

2) якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Обставина, що причиною смерті ОСОБА_9 пов`язана із захистом Батьківщини, представниками заінтересованих осіб не заперечується.

Предметом розгляду даної справи є те, чи ОСОБА_1 належить до членів сім`ї військовослужбовця ОСОБА_9 , які відповідно до статті 161 Закону N 2011-XII мають право на отримання спірної одноразової грошової допомоги.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або юридичних фактів, які мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення неособистих немайнових чи майнових прав або підтвердження чи наявність неоспорюваних прав.

Згідно із пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України розглядаються справи про встановлення факту проживання сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення.

Частиною першої статті 316 ЦПК України встановлено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду місцем її проживання.

Аналіз зазначених правових норм про те, що мають два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

Не можна розглядати судами заяви про встановлення фактів належності особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, утримання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про причини встановлення та ступінь втрати працездатності, груповості та час її перебування, про закінчення учбового закладу та одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відповідь відповідного органу у встановленому такому факті може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому законом.

Аналогічний висновок Великої Палати Верховного Суду викладено в постановах від 08.11.2019 у справі N 161/853/19, від 18.12.2019 у справі N 370/2598/16-ц.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за такими умовами:

- факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, що від них мають залежати від виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету інсталяції;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що в цій справі встановлений факт пов`язане з забезпеченням рішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про інсталяцію факту надає докази на підтвердження того, що до її передявлення він звернувся до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчив би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причини відмови (відсутність архіву, видача запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів.

Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України встановлено, що суд залишає заяву про встановлення факту, без розгляду, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає суперечка про право, яке вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює зацікавленими особами, які вони вправі подати позиви на загальних підставах.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежать виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справи про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом, встановленим законом, розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факт проживання сім`ї чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 першої статті 315 ЦПК України.

До аналогічного висновку дійшла і Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові у справі №560/17953/21 від 18.01.2024 року.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що заява представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 про залишення зави ОСОБА_1 без розгляду є необгрунтованою та такою у задоволенні якої слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-61, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 про залишення заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення без розгляду відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 09.06.2025 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір