УХВАЛА

09 червня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області у складі судді О. Левчука, розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про встановлення факту

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із з заявою в порядку окремого провадження в якій просить встановити факт роботи ОСОБА_1 , відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 у ТзОВ -фірма "АНІНА" в період з 03.01.1996 року по 20.11.2002 року.

Дослідивши матеріали заяви та зміст вимог заявника, у відкритті провадження слід відмовити виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту , серед іншого, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частина 2 указаної статті передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення прав чи інтересів фізичної особи.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Як свідчить зміст заяви ОСОБА_1 , він звернувшись до Пенсійного фонду України з документами для призначення йому пенсії за віком, отримав рішення про відмову у призначенні пенсії від 29.01.2025 №06. За результатами розгляду документів, доданих до заяви не було зараховано до трудового стажу період: - Період навчання в росії за дипломом від 20.06.1985 ИВ-І N?354215 від 01.09.1980 по 20.06.1985, оскільки період навчання перетинається з періодом проходження військової служби; - За записами трудової книжки від 30.05.1988 НОМЕР_2 від 01.03.1996 по 20.11.2002, оскільки виправлена дата звільнення з роботи. Йому повідомлено, що для зарахування періоду від 03.01.1996 по 20.11.2002 необхідно надати уточнюючу довідку про період роботи, видану підприємством, на якому працював заявник, на підставі первинних документів за час виконання роботи.

Крім того, у рішенні від 29.01.2025 №06 заявнику повідомлено, що в разі незгоди з рішенням, воно може бути оскаржене до Пенсійного фонду України чи до суду в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку відповідно до п. 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Таким чином, встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.09.2019 у справі № 198/623/18 (провадження № 14-369цс19), та відповідає практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови: від 13.11.2019 у справі № 559/2652/16-ц; від 11.09.2019 у справі № 401/2020/17-ц; від 24.10.2019 у справі № 523/30/17).

У даному випадку орган Пенсійного фонду відмовив заявнику у призначенні пенсії не у зв`язку із тим, що його прізвище, ім`я, по батькові або інші відомості у трудовій книжці не збігаються з його прізвищем, ім`ям, по батькові, зазначеним у інших документах, а у зв`язку із тим, що у заявника, в тому числі, за записами трудової книжки від 30.05.1988 НОМЕР_2 від 01.03.1996 по 20.11.2002, виправлена дата звільнення з роботи, тобто трудова книжка заповнена з порушенням.

Таким чином, між сторонами наявний спір і такий спір може бути вирішений шляхом оскарження рішення органу Пенсійного фонду про відмову в призначенні пенсії в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 293, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про встановлення факту.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя О. Левчук