Справа №591/4647/25
Провадження № 4-с/591/13/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, суб`єкт оскарження: Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арештів на кошти та майно боржника у виконавчому провадженні №54841180 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитом у сумі 21447,04 дол. США за виконавчим листом №591/8014/15ц, виданим Зарічним районним судом м. Суми 23.12.2015 року. Свої вимоги мотивує тим що, згідно кредитного договору № 5765446 від 08.11.2007 року вона отримала від ЗАТ «Перший Український Міжнарожний банк», яке в наступному реорганізовано в ПАТ «Перший Український Міжнарожний банк», кредит в розмірі 33000 доларів США під 11,5% річних на строк до 08.11.2027 року. Цільове призначення кредиту: придбання квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 39,1 м.кв. (п.1.2. Кредитного договору). В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між нею та ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» укладено договір іпотеки № 5765465 від 08.11.2008року, відповідно до якого предметом іпотеки є однокімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 39,1 м.кв., яка придбана Позивачем за кредитні кошти (пп.1.2.1.1. п.1.2. Іпотечного договору). У зв`язку з різким зростання курсу долара США до гривні, скаржник не змогла своєчасно сплачувати кредит, тому виникла заборгованість зі сплати тіла кредиту та процентів. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23.12.2015року у справі № 591/8014/15-ц з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнарожний банк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 21447,04 доларів США. Після набрання законної сили рішенням суду виконавчі листи передано на виконання до Зарічного відділу Державної виконавчої служби м. Суми ГТУЮ у Сумській області, виконавчі провадження № 54841763 та № 54841180, які було об`єднано у зведене виконавче провадження №57495509. Під час здійснення виконавчого провадження № 54841180 державним виконавцем було прийнято постанови про накладення арешту на кошти та майно боржника, а саме: постанову від 09.10.2018 року про арешт коштів боржника; постанову від 09.10.2018року про арешт майна боржника; постанову від 18.11.2019 року про арешт коштів боржника. На цей час щодо нерухомого майна боржника в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно наявний запис № 28329690 від 10.10.2018року про арешт нерухомого майна боржника. На рахунки боржника у банківських установах також накладено арешт. Виконавче провадження № 54841180 було завершено на підставі п.9 ч.1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із забороною звернення стягнення на майно боржника згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 28.06.2024року № 5765446/1, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договором № 5765446 від 08.11.2007 року до ОСОБА_1 28.06.2024року ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» направило ОСОБА_1 пропозицію щодо врегулювання заборгованості за кредитним договором № 5765446 від 08.11.2007 року шляхом сплати коштів в сумі 212687,00 грн., на яку остання погодилась та сплатила відповідну суму коштів. У зв`язку зі сплатою боргу за кредитним договором №5765446 від 08.11.2007 року, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» надало ОСОБА_1 довідку про відсутність заборгованості від 28.06.2024року АТ «Перший Український Міжнародний банк» також зазначив про відсутність претензій до ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою від 02.07.2024року № КНО-44.2.1/565. На цей час ОСОБА_1 не має заборгованості за кредитним договором №5765446 від 08.11.2007 року. В той же час, арешти на майно та кошти скаржника не знято. Для вирішення цього питання в досудовому порядку скаржник звернулася до державного виконавця з клопотанням про зняття арештів від 26.03.2025року. Відповіді на вказане клопотання скаржник не отримала.

Учасники про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, до суду не з`явилися.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Суом встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23.12.2015року у справі №591/8014/15-ц із Заявника на користь ПАТ «Перший Український Міжнарожний банк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 21447,04 доларів США. Після набрання законної сили рішенням суду виконавчі листи передано на виконання до Зарічного відділу Державної виконавчої служби м. Суми ГТУЮ у Сумській області, виконавчі провадження № 54841763 та № 54841180, які було об`єднано у зведене виконавче провадження №57495509.

Під час здійснення виконавчого провадження № 54841180 державним виконавцем було прийнято постанови про накладення арешту на кошти та майно боржника, зокрема:

- постанову від 09.10.2018 року про арешт коштів боржника;

- постанову від 09.10.2018 року про арешт майна боржника;

- постанову від 18.11.2019 року про арешт коштів боржника.

На дату розгляду справи щодо нерухомого майна боржника в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно наявний запис № 28329690 від 10.10.2018 року про арешт нерухомого майна боржника. На кошти боржника у банківських установах накладено арешт згідно постанов державного виконавця від 09.10.2018року та від 18.11.2019року.

Виконавче провадження № 54841180 завершено постановою державного виконавця від 24.12.2109 року на підставі п.9 ч.1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» - наявністю заборони звернення стягнення на майно боржника згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 28.06.2024 року № 5765446/1, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договором № 5765446 від 08.11.2007 року до ОСОБА_1 28.06.2024року ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» направило ОСОБА_1 пропозицію щодо врегулювання заборгованості за кредитним договором № 5765446 від 08.11.2007 року шляхом сплати коштів в сумі 212687,00 грн., на яку остання погодилась та сплатила відповідну суму коштів.

У зв`язку з врегулюванням питання про погашення боргу за кредитним договором №5765446 від 08.11.2007 року, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» надало ОСОБА_1 довідку про відсутність заборгованості від 28.06.2024 року.

АТ «Перший Український Міжнародний банк» надав скаржнику довідку від 02.07.2024 року № КНО-44.2.1/565 про відсутність претензій.

Тобто, на дату розгляду цієї скарги ОСОБА_1 не має заборгованості за кредитним договором №5765446 від 08.11.2007 року.

В той же час, арешти на майно та кошти боржника державним виконавцем за клопотанням боржника не скасовано.

В постанові Верховного Суду від 11.03.2024р. у справі №932/6245/22 (провадження № 61-11086св23), яку зазначено скаржником на підтвердження обраненого способу захисту прав, зазначено: «Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права:

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Звертаючись до суду з позовом, особа, як на підставу своїх порушених прав, посилалася на те, що їй на праві власності належить нерухоме майно, на яке постановою державного виконавця накладений арешт. Позивач зазначала, що державний виконавець повернув виконавчий лист стягувачу, проте арешт з майна не зняв.

Згідно із частиною першою статті 32 Закону від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 606-XIV) (у редакції, чинній на час прийняття державним виконавцем постанови про арешт майна боржника) заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 11 Закону № 606-XIV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 57 Закону № 606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Аналогічні положення містяться і у статті 56 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Так, у постанові Верховного Суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19) викладено висновок про те, що відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону № 1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України "Про виконавче провадження".

Встановивши, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що особа не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України».

Тобто, так як скаржник є боржником у відповідному виконавчому провадженні, належним способом захисту її прав є подання скарги на бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арештів з коштів та майна боржника.

У зв`язку з тим, що на цей час скаржник ОСОБА_1 не має заборгованості за кредитним договором №5765446 від 08.11.2007 року, наявність невиконаних зобов`язань за яким було підставою для прийняття рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23.12.2015 року у справі №591/8014/15-ц про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» та наступною передачею виконавчого листа для примусового виконання у виконавчому провадженні № 54841180, під час якого було застосовано арешт на кошти та майно скаржника відповідно до зазначених вище постанов державного виконавця, а заяву боржника від 25.03.2025 року про скасування арештів державним виконавцем залишено без розгляду та задоволення, то подана ОСОБА_1 скарга підлягає задоволенню.

Розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги в порядку ст. 452 ЦПК України не здійснюється, оскільки нормами Закону України «Про судовий збір» не встановлено розміру ставки судового збору за звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» - задовольнити:

- Зобов`язати державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати арешт з нерухомого та рухомого майна ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений постановою головного державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Лешановою Інною Миколаївною від 09.10.2018року у виконавчому провадженні №54841180, в т.ч. скасувати в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно наявний запис № 28329690 від 10.10.2018 року про арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

- Зобов`язати державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 : СФ ПАТ "ПриватБанк", МФО 337546, ПАТ КБ "ПриватБанк", МФО 305299, АТ "УкрСиббанк", МФО 351005,ПАТ "Креді Агріколь Банк", МФО 300614, ПАТ "А-Банк", МФО 307770, Філія СОУ АТ "Ощадбанк", МФО 337568,АТ "Райффайзен Банк Аваль",МФО 380805, ПАТ "Альфа-Банк", МФО 300346, АБ "Укргазбанк", МФО 320478,ПАТ "Креді Агріколь Банк", МФО 300614, ПАТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", МФО 322001 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника,накладений постановою головного державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Лешановою Інною Миколаївною від 09.10.2018 року у виконавчому провадженні №54841180.

- Зобов`язати державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений постановою головного державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Лешановою Інною Миколаївною, від 18.11.2019 року у виконавчому провадженні №54841180, при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №57495509 об`єднаного постановою від 12.03.2018року.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Текст ухвали суду виготовлено 05 червня 2025 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО