Справа № 308/2671/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю:

секретаря судового засідання - Павлюх Л.М.,

представника заявниці - Моняка Р.В.,

заявниці - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою Моняка Романа Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення

в с т а н о в и в

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від адвоката Моняка Романа Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі - заявниця) заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області , місцезнаходження: м. Ужгород, пл. Народна, 4 (далі - заінтересована особа), в якій представник заявниці просить суд:

-встановити факт, що має юридичне значення, а саме - факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 із мамою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 ;

-встановити факт що має юридичне значення, а саме - факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява обґрунтована тим, що встановлення цих юридичних фактів є необхідним для вирішення питання про отримання заявницею соціальних виплат.

04.03.2025 до суду від заінтересованої особи надійшли письмові пояснення, у яких вона вказує, що факти, про встановлення яких просить заявниця матимуть значення для призначення пенсії по втраті годувальника, яку може бути призначено за умови, що заявниця утримання було повним або допомога, яка надавалася утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть тоді, коли утриманець (заявниця) мала заробіток, одержувала пенсію, стипендію тощо.

Ухвалою від 24.02.2025 суддя прийняв заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

У судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали, просили її задовольнити.

У судове засідання заінтересована особа явку уповноваженого представника не забезпечила, належним чином повідомлена про час, дату і місце його проведення, у поданих пояснення представник заінтересованої особи просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд встановив таке.

Заявниця є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть № НОМЕР_2 від 26.07.2024.

Відповідно до висновку №101/26 від 06.03.2023 заявниця потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Згідно з довідкою ЛКК №101 від 06.03.2023 заявниця потребує постійного стороннього догляду.

Довідкою ЛКК №102 від 06.03.2023 засвідчено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міг надавати соціальні послуги з постійного догляду.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК №49 від 05.12.2022 заявниця є особою ІІ групи інвалідності загального захворювання. Як стверджується у довідці, заявниці протипоказана робота зі значними фізичним, психо-емоційним та вираженим стато-динамічним навантаженням, ненормованим робочим днем, нічними чергуваннями.

Заявниця є отримувачем пенсії, що підтверджується наявністю пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб на день смерті одного з ним № НОМЕР_3 від 26.07.2024 на момент смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані такі особи:

-ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до відмітки в паспорті заявниці остання зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Реєстрація місця проживання проведена відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради 27.12.2018.

Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №1199172 від 14.03.2025 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 у період з 26.12.2018 по 06.09.2024.

Відповідно до автобіографії ОСОБА_2 від 13.09.2023 заявниця значиться в переліку членів сім`ї.

Із заяви ОСОБА_2 про прийняття на посаду менеджера від 13.09.2023 адресою проживання ОСОБА_2 вказано АДРЕСА_1 .

Наказами Фонду розвитку інновацій Міністерства цифрової трансформації №9 від 13.05.2024 та №22 від 03.04.2023 підтверджується, що ОСОБА_3 працював у зазначеному фонді на умова дистанційної роботи.

Довідка про доходои б/н від 26.11.2024 стверджується, що загальна сума доходу ОСОБА_2 за період 14.09.2023 по 16.07.2024 становила 704 935,61 гривень.

За змістом довідки №0700-0203-8/31196 від 27.05.2025 заявниця перебуває на обліку органів пенсійного адміністрування як отримувач пенсії за віком. Цією довідкою підтверджується, що загальний розмір отриманою пенсії за період січень 2022 року по липень 2024 року із помісячною розбивкою.

ОСОБА_1 , допитана в якості свідка, пояснила, що вона спільно проживала із сином ОСОБА_2 , який фінансово їй допомагав. Свідок зазначила, що у 2022 році проводилося оперативне лікування, після якого вона проходила тривалий період реабілітації. Всі витрати у зв`язку з хірургічним втручаннями, проходженням реабілітації та подальших діагностувань взяв на себе ОСОБА_2 . Свідок підтвердила, що її син брав кредитні кошти для того, щоб забезпечити її лікування.

ОСОБА_4 , допитана в якості свідка, показала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 їй відомі. При цьому з останнім вона познайомилася тоді, коли заявниця потрапила до лікарні. ОСОБА_2 допомагав, коли заявниця вернулася з Києва.

ОСОБА_5 , допитаний у якості свідка підтвердив, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 йому відомі, а останнього він неодноразово бачив за адресою проживання заявниці.

ОСОБА_6 , допитана в якості свідка. пояснила, що заявниця є її товаришкою. За словами свідка, ОСОБА_2 забезпечив основну частину фінансування оперативного лікування для заявниці. Також свідок підтвердила, що ОСОБА_2 та заявниця разом проживали. У період реабілітації після оперативного втручання ОСОБА_2 допомагав заявниці фінансово, зокрема, для придбання ліків.

Заявниця, виходячи з наявності підстав для встановлення юридичних фактів у судовому порядку, звернулася до суду з відповідною заявою.

Вирішуючи заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд виходив із такого.

Так, згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За правилами частини 2 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного);

3) окремого провадження.

Відповідно до частини 7 статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 статті 293 ЦПК України).

За змістом пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 травня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - ППВСУ №5 від 31 травня 1995 року), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: 1)згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2)чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3)заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4)встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 28.04.2021 по справі №520/19532/19.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання недієздатної особи є місце проживання її опікуна або місцезнаходження відповідної організації, яка виконує щодо неї функції опікуна. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

За змістом статті 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

З приводу вимог про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 із мамою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 суд вказує про таке.

Суд з`ясував, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 у період з 26.12.2018 по 06.09.2024.

У свою чергу, заявниця згідно з відміткою у її паспорті з 27.12.2018 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Як слідує зі змісту заяви, розбіжність у адресах зумовлена перейменуванням вулиці.

Тобто заявниця та її син на час відкриття спадщини були зареєстровані за однією і тією ж адресою.

Пунктом 26 Порядку створення, ведення та адміністрування реєстрів територіальних громад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №26 від 07.02.2022 (далі - Порядок №26) у разі прийняття рішення про зміну нумерації будинків, перейменування географічних об`єктів, населених пунктів, адміністративно-територіальних одиниць, зміни в адміністративно-територіальному устрої в порядку, встановленому законом, вносяться зміни до реєстру територіальної громади із збереженням попередніх даних про дату реєстрації/декларування місця проживання (перебування) із подальшим внесенням такої інформації до відомчої інформаційної системи ДМС та Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно пунктів 36-39 за зверненням особи, яка декларує/реєструє місце проживання (перебування), власника (співвласників) житла, законного представника (представника) особи або власника (співвласника) житла, уповноваженої особи житла, іпотекодержателя або довірчого власника (далі - суб`єкт звернення) орган реєстрації або центр надання адміністративних послуг видає витяг із реєстру територіальної громади (далі - витяг).

За запитом суб`єкта звернення витяг може містити інформацію про задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування), про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) або про скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) на підставі відомостей, що містяться у відомчій інформаційній системі ДМС, які надійшли від органів реєстрації на дату формування такого витягу.

Для посвідчення особи суб`єкта звернення під час особистого відвідування органу реєстрації пред`являється паспортний документ особи або довідка про звернення за захистом в Україні. У разі звернення законним представником (представником) додатково подається документ, що посвідчує його особу та підтверджує повноваження. У разі звернення за отриманням витягу власником житла додатково подається документ, що підтверджує право власності на житло.

Витяг у паперовій формі видається працівником органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг особі або її законному представнику (представнику), що подали паспортний документ та документ, що підтверджує право власності на житло (у разі звернення за витягом власника житла), повноваження законного представника (представника), після перевірки їх належності та дійсності.

Суд вказує про те, що зміна назви вулиці не є зміною реєстрації місця проживання. У зв`язку з цим суд, беручи до уваги, що фактично заявниця та померлий були зареєстровані за однією адресою, вважає, що у заявниці відсутня потреба підтверджувати спільність проживання із померлим на час відкриття спадщини в судовому порядку шляхом встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження.

За таких обставин належним і достатнім являється реєстраційний принцип підтвердження спільного проживання.

Натомість встановлення фактів спільного проживання в порядку окремого провадження є доречним у тих випадках, коли адреса реєстрації заявника та адреса реєстрації померлої особи, приміром, спадкодавця, є різною, проте встановлення факту спільності проживання цих осіб породжує для заявника правові наслідки.

Між тим, ситуація заявниці є неподібною і, на переконання суду, заявниця не позбавлена можливості підтвердити спільність її проживання із сином шляхом отримання витягу, передбаченого Порядком №26.

За таких обставин вимоги заявниці про встановлення факту спільного проживання в судовому порядку слід залишити без задоволення.

З приводу вимог про встановлення факту перебування на утриманні суд вказує про таке.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За правилами статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, також мають право на пенсію, якщо згодом втратили джерело засобів до існування.

Статтею 38 цього ж Закону встановлено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

За обставин цієї справи суд встановив, що ОСОБА_2 та заявниця, котра являється його матір`ю, були зареєстровані та спільно проживали за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями сторінок паспорта заявниці, довідкою відділу реєстрації місця проживання департаменту забезпечення надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ужгородської міської ради №445/03.4-21 від 26.07.2024, заявою б/н від 04.12.2024, заявою ОСОБА_2 про прийняття на роботу на посаду менеджера від 13.09.2023 та показання допитаних у судовому засіданні свідків.

Упродовж усього судового розгляду вказане заінтересованою особою не заперечувалося, як і не заперечувалося те, що заявниця у розумінні сімейного законодавства являлася членом сім`ї ОСОБА_2 .

Поряд із цим, наявні докази у своїй сукупності підтверджують те, що ОСОБА_2 , зважаючи на вік та стан здоров`я заявниці, фактично забезпечував її догляд та утримання, що підтверджується характеристикою від 13.02.2025 №08/03.2-127, заявою б/н від 04.12.2024 а також показаннями свідків.

Таким чином, суд констатує, що з огляну на положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлення факту перебування на утриманні ОСОБА_2 має значення для виникнення та зміни права заявниці на соціальне забезпечення.

Згідно з частинами 1-3 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Досліджені в судовому засіданні докази у своїй сукупності підтверджують факт перебування заявниці на утриманні ОСОБА_2 , оскільки:

-заявниця протягом тривалого часу не працювала у зв`язку з отриманням оперативного лікування та проходженням реабілітації;

-заявниця обліковується як отримувач пенсії за віком;

-заявниця та її син ОСОБА_2 як члени однієї сім`ї спільно проживали за адресою АДРЕСА_1 ;

-заробіток сина заявниці був основним доходом сім`ї та основним і постійним джерелом існування самої заявниці, зважаючи на те, що грошове забезпечення ОСОБА_2 було значно вищим, аніж розмір пенсійних виплат його матері.

Таким чином, вимоги заяви про встановлення факту перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 слід задовольнити.

Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Заявниця звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини 1 статі 5 Закону України «Про судовий збір». Зважаючи на відмову у задоволенні заяви судовий збір не стягується.

Керуючись статтями 12, 13, 18, 81, 259, 263-265, 293, 294, 315 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву адвоката Моняка Романа Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме - факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні решти заяви відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Й. Данко