Провадження № 2/761/6777/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Банк «Альянс» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Юлав Медіа» про визнання інформації недостовірною, її спростування та захист ділової репутації, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2025 року до суду подано вказану позовну заяву.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст. 50. 175, 188 ЦПК України.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 травня 2025 року вказану заяву залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків.

25 травня 2025 року за допомогою засобів підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» представником позивачів скеровано до суду заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 05 травня 2025 року. Того ж дня, за допомогою засобів електронного зв`язку на офіційну електронну адресу суду представником позивачів продубльовано аналогічну заяву про усунення недоліків.

Повно та всебічно дослідивши заяву представника позивачів про усунення недоліків, суд дійшов висновку, що стороною позивача вимог ухвали суду про залишення заяви без руху від 05 травня 2025 року у повному осбязі виконано не було, та відповідно не усунуто недоліків вказаної позовної заяви, а відтак, позовну заяву слід визнати неподаною і повернути позивачам, виходячи із наступного.

Суд приймає до уваги, що згідно висновків Європейського суду з прав людини, право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статтях 175 і 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Так, на виконання вимог ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 05 травня 2025 року, стороні позивача необхідно було надати виправлену редакцію позову, з урахуванням недоліків, зазначених в ухвалі, а саме, серед іншого, необхідно було зазначити дату народження та РНОКПП відповідача ОСОБА_2 , або один із вказаних елементів, а також актуальні відомості про місце реєстрації/перебування зазначеного відповідача станом на дату подачі позову (29 квітня 2025 року).

Виправлену редакцію позовної заяви необхідно було подати стороні позивача до суду з урахуванням ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

У своїй заяві про усунення недоліків представник позивачів зазначила, що із наявної інформації на сайті онлайн-видання «Коротко про» неможливо встановити будь-яку інформацію про відповідача 1 ( ОСОБА_2 ), окрім, ймовірного його прізвища та ім`я, а також електронної пошти. При цьому, представник наголосила на тому, що остання надсилала адвокатський запит до відповідача 2 (ТОВ «Юлав Медіа») з метою отримати інформацію про те, чи автори вищезгаданого онлайн-видання готують матеріали під умовним ім`ям (псевдонімом), відповіді на який не було отримано. Таким чином, зазначити вищезазначені дані - не видається за можливим. Також представник позивачів закцентувала увагу суду на правовій позиції Верховного Суду у справі №742/3812/18, відповідно до якої «якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та (чи) місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації». З огляду на викладене, представник зауважила, що пред`явлення позовної заяви за місцезнаходженням відповідача 2 (ТОВ «Юлав Медіа»), який є адміністратором та власником онлайн-видання «Коротко-про» де була поширена недостовірна інформація відповідачем 1 ( ОСОБА_3 ) - відповідає цивільному процесуальному законодавству України у питанні визначення територіальної юрисдикції (підсудності) справи.

Разом із тим, суд не може погодитись із стороною позивача, що вищезазначені доводи є виконанням вимог ухвали суду у вищезгаданій частині, оскільки, як було зазначено судом в ухвалі суду від 05 травня 2025 року, відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Крім того, частиною 8 ст. 187 ЦПК України визначено, що суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до 5-1) ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» до Єдиного державного демографічного реєстру вносяться відомості про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи, зняття особи з реєстрації місця проживання або про зміну місця проживання (перебування) особи.

Суд роз`яснює представнику позивачів, що отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача 1 ( ОСОБА_2 ), який є фізичною особою, яку, серед іншого, можливо отримати у Єдиному державному демографічному реєстрі, є обов`язком суду в силу приписів ч. 6 ст. 187 ЦПК України, та, з урахуванням предмету спору та суб`єктного складу сторін вказаного позову, на підсудність зазначеної справи ніяким чином не впливає.

Поряд із вищенаведеним суд вкотре наголошує на тому, що відсутність дати народження та РНОКПП відповідача 1, або хоча б одного із вказаних елементів, об`єктивно позбавляє суд можливості здійснити відповідні запити в порядку ч. 6 ст. 187, ч. 8 ст. 187 ЦПК України, з метою отримання інформації про місце реєстрації/проживання (перебування) зазначеного відповідача, що, як було зазначено вище, є процесуальним обов`язком суду.

Крім того, подаючи позов до зазначеного відповідача, не володіючи інформацією про достовірні його дані, стороною позивача не враховано положення Закону України «Про виконаче провадження», а саме, що відсутність зазначеної інформації про відповідача 1, в тому числі і відомостей про його місце реєстрації, яку суд позбавлений можливості встановити із вищезгаданих причин, на переконання суду, унеможливить реальне виконання рішення суду у майбутньому, у разі задоволення позовних вимог до зазначеного відповідача, оскільки, статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено вимоги до виконачого документу, а саме, відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 цієї статті, у виконавчому документі зазначаються, повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

До того ж, матеріали позовної заяви з додатками не містять відомостей, що сторона позивачів до подання вказаного позову до суду була позбавлена можливості подати до суду заяву про забезпечення доказів, в порядку ст. 116 ЦПК України.

Крім того, у своїй заяві про усунення недоліків, представник позивача посилалась на відповідну позицію Верховного Суду, що стосується належності відповідачів у справах по захист честі, гідності та ділової репутації, у разі, якщо позивачу невідомі дані про автора поширеної інформації, але чомусь, всупереч наведеній позиції, стороною позивача все ж таки було вирішено залишити у якості одного з відповідачів по цій справі автора поширеної інформації, дані про якого позивачам невідомі, як і невідомо достовірні дані про ПІБ зазначеного відповідача.

Також слід зазначити і те, що в ухвалі суду від 05 травня 2025 року, судом було закцентовано увагу на тому, що виправлену редакцію позовної заяви необхідно подати до суду з урахуванням ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Положеннями ч. 1 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

При цьому, як заява сторони позивача, яка подана за допомогою засобів підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», як і аналогічна заява, яка подана представником на офіційну електронну адресу суду, не містять доказів надсилання зазначеної заяви іншим учасникам процесу, що є порушенням процесуального закону.

Разом з тим, ухвалою суду від 05 травня 2025 року позивачам було детально роз`яснено процесуальний порядок усунення недоліків.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року

У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Слід зазначити, що судом враховано практику Європейського суду з прав людини, при реалізації положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

У данному випадку, невиконання позивачами вимог ухвали суду від 05 травня 2025 року в частині не зазначення дати народження та РНОКПП відповідача ОСОБА_2 , або одного із вказаних елементів, а також актуальні відомості про місце реєстрації/перебування зазначеного відповідача станом на дату подачі позову (29 квітня 2025 року) є порушенням приписів п 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та, на переконання суду, призведе до наступного:

- фактично позбавить суд можливості виконати свій обов`язок, передбачений положеннями ч. 6 ст. 187, ч. 8 ст. 187 ЦПК України та, як наслідок, в подальшому - належним чином оповістити сторону зазначеного відповідача про розгляд цієї справи;

- утруднить позивачам в повній мірі відновити свої порушені права, шляхом реального виконання рішення суду у майбутньому (у разі задоволення позовних вимог до зазначеного відповідача) у розумінні приписів п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (беручи до уваги те, що сторона позивача не позбавлена можливості звернутись до суду із заявою про забезпечення доказів до пред`явлення позову в порядку ст. 116 ЦПК України).

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення позовної заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду та не містить ознак процесуального формалізму зі сторони суду, так як після усунення вказаних недоліків позивачі мають право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, суд вважає за необхідне позов визнати неподаним та повернути позивачам, в зв`язку з не усуненням недоліків у вищезгаданій частині.

Роз`яснити позивачам, що згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Банк «Альянс» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Юлав Медіа» про визнання інформації недостовірною, її спростування та захист ділової репутації - визнати неподаною і повернути позивачам.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: