справа № 489/9806/24 провадження №2/489/897/25
РІШЕННЯ

Іменем України

09 червня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Воробйова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа - Друга миколаївська державна нотаріальна контора, про визначення часток у праві спільної власності

встановив:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 через представника адвоката Романову І.Д. звернулась до суду з позовом, після уточнення якого 28.02.2025, остаточно просила визнати за позивачем право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0003, площею 0,0618 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як на підставу заявлених вимог в позові вказано, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 545040, виданого 14.07.2005 на підставі рішення Миколаївської міської ради від 19.05.2005 № 33/25, площею 0,0618 га, кадастровий номер: :01:006:0003, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , вказана земельна ділянка належала позивачу та її покійній матері - ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності.

Мати позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний брат позивача ОСОБА_4 .

Із 19.11.2004 і по теперішній час позивач проживає і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

В установлений законом строк позивач звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини, але у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено, так як не визначено частки співвласників у спадковому майні.

Посилаючись на наведені обставини позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Ленінського (на теперішній час Інгульський) районного суду міста Миколаєва від 17.12.2024 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 23.04.2025 закрито підготовче провадження прав призначено справу до судового розгляду.

У призначене на 03.06.2025 судове засідання учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Представники сторін та третьої особи надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких представник позивача просила позовні вимоги задовольнити, а представник відповідача вирішити спір відповідно до вимог закону.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вимогпми частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 545040, виданого 14.07.2005 на підставі рішення Миколаївської міської ради від 19.05.2005 № 33/25, земельна ділянка, площею 0,0618 га, кадастровий номер: :01:006:0003, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та призначення якої обслуговування житлового будинку та господарських споруд, належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Наведені обставини також підтверджуються Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 14.06.2024.

Співвласники земельної ділянки між собою за родинним зв`язком є матір`ю та дочкою, що підтверджується наявними у справі письмовими доказами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача - ОСОБА_3 померла, про що складено відповідний актовий запис про смерть № 1717 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ).

Спадкодавець, крім дочки позивача, мала сина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 02.05.2022).

Із досліджених судом матеріалів спадкової справи № 191/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , заведеної Другою миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_4 , син померлої (заява від 15.05.2018,) та позивач ОСОБА_1 , дочка померлої (заява від 03.12.2028).

Вказані спадкоємці на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, а тому спадщину прийняли фактично.

03.12.2018 позивач ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 5-533, на спадкового майна, яке складається із 71/100 частини житлового будинку під номером 189/3 з відповідною частиною господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.12.2018 свідоцтво про право на спадщину законом, яке зареєстроване в реєстрі за № 5-534, на частку спадкового майна після смерті матері отримав інший спадкоємець ОСОБА_4 .

На земельну ділянку під домоволодінням свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям не видавалися, через що 14.11.2024 позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори.

14.11.2024 державний нотаріус Герасименко А.В. надала роз`яснення, в якому вказала, що через ненадання спадкоємцем документа, що посвідчує право спільної часткової власності спадкодавця на земельну ділянку (з визначенням розміру часток), свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , який прийняв спадщину після смерті матері - ОСОБА_3 , але не оформив своїх спадкових прав на частку у праві спільної власності, не може бути видано. Одночасно було роз`яснено про необхідність вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Правове обґрунтування та мотиви суду.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частин першої, третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 545040, земельна ділянка на праві спільної сумісної власності належала позивачу ОСОБА_1 та її матері ОСОБА_3 .

Згідно частини п`ятої статті 89 ЗК України поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Так як іншого судом не встановлено відповідно вважається, що частки вказаних співвласників є рівними та складають по кожного.

Отже спадкуванню після смерті ОСОБА_3 підлягає частки земельної ділянки.

Спадкоємцями вказаної частини земельної ділянки є позивач ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, але повністю не оформив за життя.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Позивач заявила вимоги про визнання права власності в порядку спадкування на всю земельну ділянку після смерті матері, не враховуючи, що її частка в праві спільної власності становить 1/2 частини, а інша частина 1/ 2 частки успадковані нею та братом (тобто по кожному), як спадкоємцями першої черги за законом.

Тому враховуючи межі судового розгляду та те, що позивачем заявлено вимогу про визнання права власності на всю земельну ділянку в порядку спадкування після смерті матері, незважаючи на те, що до складу спадкового майна входить частини земельної ділянки, з яких частки підлягає спадкуванню братом позивача, який помер після смерті матері, відповідно позов підлягає частковому задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на частини земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають із наведених вище мотивів.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,0618 га, з кадастровим номером :01:006:0003, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду можу бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідачі: Миколаївська міська рада, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20;

третя особа: Друга Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, , місцезнаходження: м.Миколаїв, пр.Миру, 46/1

Повний текст судового рішення складено 09.06.2025.

Суддя І.В.Коваленко