Справа № 463/1054/25
Провадження № 2/463/975/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Нора Н.В.

при секретарі Заверуха О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Львова справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 04.08.2007 року, актовий запис №2097.

Позовні вимоги мотивує тим, що 04 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . У шлюбі в Позивача та Відповідача народилося двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти, хоча і зареєстровані разом із матір`ю за адресою АДРЕСА_1 , однак весь час проживають спільно з батьком за адресою АДРЕСА_2 та на повністю його утриманні. Мати дітей не працює, дітей не утримує і за місцем своєї реєстрації часто відсутня, інтересами дітей цікавиться мало, вживає алкоголь. Спільне життя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не склалось, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі цього в сім`ї відбувались сварки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми один для одного. Подружні відносини між ними припинились, фактично, з травня 2024 року. Протягом останнього місяця проживають окремою. Спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. Все вищенаведене вказує на неможливість зберегти сім`ю. На примирення ОСОБА_1 не згоден і тому вважає, що необхідно розірвати шлюб.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 24.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

У судове засідання сторони не з`явились, були належним чином повідомлені.

У заяві до суду ОСОБА_1 просить розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності його представника на підставі наявних матеріалів. Позовну заяву підтримує в повному обсязі, просить суд не надавати сторонам строку на примирення.

У заяві до суду ОСОБА_2 просить розгляд справи проводити за її відсутності, та позовні вимоги задовольнити з урахуванням заперечень щодо деяких обставин. Відповідач визнає, що одруження та спільне життя з Позивачем дійсно виявилось невдалим, нормальні сімейні відносини побудувати не вдалося через відсутність взаємоповаги і підтримки сім`ї, що призвело до розпаду і фактичного припинення шлюбних відносин. Щодо твердження Позивача про вживання нею алкоголем, ухилення від виконання батьківських обов`язків, то вважає такі безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Оглянувши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Судом встановлено, що 04 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис 2097.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.01.2009 та НОМЕР_3 від 10.09.2016 року вбачається, що у батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилось двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено загальні засади регулювання сімейних відносин.

Так, згідно з ч. 1, 6 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Частиною першою статті 24СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст.105СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно зі ст. 112СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя ,дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. (ч. 3, 4 ст. 56 СК України).

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, котрий можна вважати тривалим періодом, проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не мають взаємних обов`язків, що свідчить про фактичний розпад сім`ї, примирення неможливе. Тому, дані обставини свідчать про порушення інтересів як позивача, так і відповідача в разі продовження шлюбу.

Отже, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, з урахуванням балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи позови у межах заявлених вимог, суд дійшов до переконання про недоцільність збереження даного шлюбу і ухвалює про його розірвання.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання позовної заяви про розірвання шлюбу було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., таким чином, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 274, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) та ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), який зареєстровано 04.08.2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2097.

Стягнути з ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 1211,20 грн. судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Нор Н.В.