Провадження № 2-о/369/454/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про відмову у відкритті провадження)

05.06.2025 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І. О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Врублевський Ігор Олександрович звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

На обґрунтування заяви зазначає про те, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2023 року по справі №369/3961/23 шлюб ОСОБА_1 з ОСОБА_2 розірвано. У шлюбі у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Подружжям було укладено договір між батьками щодо визначення місця проживання дітей, посвідчений Бойсак Ю.Ю., приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області, 18 березня 2023 року та зареєстровано в реєстрі за № 189, згідно з яким місцем проживання сина ОСОБА_4 батьки визначили місце проживання батька - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

З вересня 2022 року Заявник самостійно повністю опікується інтересами і потребами дитини, станом його здоров`я (лікує, водить на медичні обстеження тощо), займається його вихованням, навчанням та розвитком, як духовним так і фізичним, та забезпечує свого сина усім необхідним для життя.

Як зазначає представник заявника, юридична фіксація факту самостійного виховання та утримання заявником дитини дуже нагальна, заявник хвилюється за життя та здоров`я свого малолітнього сина, оскільки матір проживає окремо від дитини, а в Україні з 24 лютого 2022 року триває масштабна агресія російської федерації проти України, та небезпечна ситуація спостерігається по всій території України. Тому, нагальним є вирішення питання стосовно переміщення дитини без документального оформлення згоди від матері. Це буде в інтересах дитини у випадку негайної і нагальної необхідності переміщення дитини у безпечне місце з метою збереження життя та здоров`я сина, яким опікується лише Заявник.

Крім того, встановлення факту самостійного виховання дітей віком до 18 років дозволить отримати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з метою захисту прав та інтересів дитини, а також своїх прав та інтересів, як батька, що займається самостійно його вихованням та утриманням.

Таким чином, представник заявника просить суд встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , самостійно виховує та утримує свого малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без будь-якої сторонньої допомоги та без участі матері - ОСОБА_2 чи інших осіб.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною заявою.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2024 року було скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У своїй постанові від 09 квітня 2025 року Київський апеляційний суд зробив висновок, що відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції помилково вважав, що спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для відстрочки від призову на військову службу може стосуватися лише сфери публічно-правових відносин та не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства. Судом першої інстанції не взято уваги, що подана заява не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, оскільки за встановлених у цій справі обставин існує спір про право щодо участі одного з батьків у вихованні й утриманні дитини.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у відкритті провадження у цивільній справі слід відмовити з наступних підстав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Обґрунтовуючи подану заяву, ОСОБА_1 зазначив, що юридична фіксація факту самостійного виховання та утримання дитини необхідна у випадку негайної потреби переміщення дитини у безпечне місце з метою збереження його життя та здоров`я, оскільки з 24 лютого 2022 року триває масштабна агресія російської федерації проти України. Встановлення вказаного факту є необхідним ОСОБА_1 для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23) за позовом батька про встановлення факту самостійного виховання дитини, факт одноосібного виховання дитини одним батьків не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження та може бути встановлений судом як одна з обставин, що становить предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.

Велика Палата ВС виснувала, що в цій справі наявний спір про право, зокрема спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та/або ухилення від участі у вихованні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з обов`язковим залученням органу опіки та піклування.

Доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та, безумовно, впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Такий факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини.

Отже, подана ОСОБА_1 заява про встановлення факту про встановлення факту перебування фізичної особи (дитини віком до 18 років) на утриманні, не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право, який не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника.

Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо утримання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо утримання дитини, то факт одноосібного утримання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що становить предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з утримання дитини.

Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Вказане узгоджується із висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року в справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про встановлення факту самостійного виховання і утримання дитини не є вимогами, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження в розумінні положень ст.ст. 293, 315 ЦПК України.

Таким чином, оскільки на даний час вимога, з якою заявник звернувся до суду має спір про право, суд відмовляє заявнику у відкритті провадження у цивільний справі.

Керуючись ст.13, 186, 315, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя Інна ФІНАГЕЄВА