06.06.2025 Суддя Попова В. О.
Справа № 644/2589/25
Провадження № 2-о/644/106/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Харків

Суддя Індустріального районного суду м. Харкова Попова В.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради про визнання особи недієздатною та встановлення опіки

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та встановити над нею опіку та призначити його, ОСОБА_1 , опікуном.

Ухвалою суду від 01 квітня 2025 року вищевказана заява залишена без руху, оскільки вона була подана з порушенням ст. ст.175,177, 294 ЦПК України.

Для усунення зазначених недоліків заявнику судом було надано строк для їх усунення протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія ухвали від 01.04.2025 про залишення заяви без руху направлена заявнику за адресою, зазначеною ним в заяві.

Заявник жодних відомостей щодо зміни його місця проживання/перебування суду не надавав.

Згідно ст. 121 ЦПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд зауважує, що заявник, як сторона, яка ініціювала судовий розгляд, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків (рішення у справі «Каракуця проти України», заява №18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Вищезазначене узгоджується з правовою позицією Верховного суду в постанові від 23.01.2023 року у справі №496/4633/18 (провадження №61-11723св22).

Оскільки у заявника відсутній інтерес до поданої ним до суду заяви, суд доходить висновку, що він не належно здійснює свої процесуальні права і виконує процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні посправі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), «…сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Регламентоване ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 18.02.2021 року у справі "Sydorenko v. Ukraine" зазначив, таке: "… Хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему.

Іншими словами, органи влади несуть відповідальність лише за ненадсилання заявнику відповідних документів. Той факт, що заявник не отримав кореспонденцію, надіслану йому судом, сам по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для заяви про те, що права заявника за статтею 6 § 1 Конвенції були порушені.

Таким чином, заявник залишився досить пасивним, не вжив жодних заходів, спрямованих на те, щоб надіслана йому кореспонденція дійшла до нього, не поцікавився ходом розгляду його заяви та не звертався до суду із жодним запитом щодо стану провадження, не проявив особливу старанність у захисті своїх інтересів і вжиття необхідних заходів для ознайомлення з рухом провадження у справі.

Станом на 06.06.2025 недоліки зазначені в ухвалі суду від 01.04.2025 про залишення заяви без руху заявником не усунуті, що дає підстави для її повернення.

Частиною 3 статті 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175, 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд додатково роз`яснює, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Оскільки станом на 06 червня 2025 року заявник не усунув недоліки в строк, зазначений в ухвалі суду про залишення заяви без руху, тому наявні підстави для її повернення заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради про визнання особи недієздатною та встановлення опіки вважати неподаною та повернути заявнику, роз`яснивши, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено 06.06.2025.

Суддя В.О. Попова