Єдиний унікальний номер 728/952/25
Номер провадження 2/728/414/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Лободи Н.В.

за участі секретаря судового засідання - Кулик Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмач у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Кухти Дмитра Олександровича про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії,-

В С Т А Н О В И В :

17.04.2025 до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі Позивачка) до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Кухти Д.О. (далі Відповідач) про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позов мотивований тим, що Позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_2 та за законом після смерті свого батька ОСОБА_3 та у встановленому законом порядку звернулася до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті батьків, у тому числі на будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який батьки набули у період шлюбу. Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , окрім Позивачки, також є ОСОБА_4 . Разом з тим, нотаріус відмовив Позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, оскільки Позивачка не надала йому правовстановлюючого документа на нерухомість. За захистом своїх прав Позивачка звернулася до суду і згідно з рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06.02.2024 у справі № 728/2990/23 її позов до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно був задоволений та визнано за нею у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 та у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину вищевказаного майна. Однак, згідно з постановою Чернігівського апеляційного суду від 01.08.2024 була задоволена апеляційна скарга ОСОБА_4 , вищевказане рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області було скасоване і в задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю. При цьому, у вказаній постанові судом встановлено, що жодним з учасників судового розгляду не оспорюється, що спірна нерухомість за життя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мала статус спільної сумісної у рівних частках власності останніх як така, що набута ними у період шлюбу за спільні подружні кошти. Отож ОСОБА_1 має копію свідоцтва про право власності ОСОБА_3 на спірний житловий будинок, яке у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване з 03.02.2004, а також всі інші правовстановлюючі документи про свою особу та особу її батьків. Тому і позивач і відповідач може (має) отримати у нотаріуса свідоцтво про право на частини спірної спадщини, що належала спадкодавцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Тож у зв`язку з наявністю у позивача та відповідача можливості отримати відповідне свідоцтво у нотаріуса у задоволенні позовних вимог було відмовлено та зазначено, що вказана нотаріусом причина неможливості видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на спірну нерухомість різко суперечить встановленим судом обставинам та приписам норм права. Після набрання вказаною постановою законної сили Позивачка знову звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом (1/4 частка) та за заповітом (1/2 частка). Однак у постанові від 04.03.2025 №27/02-14, нотаріус знову відмовив їй у вчиненні вказаної нотаріальної дії за відсутності законних підстав визначити склад спадкового майна та частки в спадковому майні спадкодавців.

Вказані обставини змусили Позивачку звернутися до суду з даним позовом, у якому вона просить скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №27/02-14, винесену 04.03.2025 приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Кухтою Д.О.

Згідно з ухвалою суду від 18.04.2025 вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 12.05.2025.

12.05.2025 підготовче провадження було закрито і справу призначено до судового розгляду по суті на 05.06.2025.

Сторони у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому, представник Позивачки позов підтримує у повному обсязі, Відповідач відзиву на позов не подав.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав від 18.11.2024, право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 14.02.1978 №1209, належить ОСОБА_3 (а.с.16).

У листі від 12.10.2023 №02-14/135 Відповідач повідомив Позивачку, що не має можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину у виді житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , оскільки нею не надано правовстановлюючі документи на вказаний будинок (а.с.8).

26.10.2023 ОСОБА_1 звернулася до Бахмацького районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача територіальна громада в особі Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності, мотивуючи тим, що вона є спадкоємицею за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_2 та за законом після смерті свого батька ОСОБА_3 , яким на праві власності належав житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 . У встановленому законом порядку Позивачка звернулася до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті батьків, однак, не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно і належним чином зареєструвати своє право власності, оскільки правовстановлюючий документ на успадковану нерухомість знаходиться у Відповідачки, яка не надає його ні Позивачці, ні нотаріусу.

Згідно з рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06.02.2024 у справі №728/2990/23, вищевказаний позов був задоволений повністю, визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 та у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/4 його частину (а.с.9-11).

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 01.08.2024 вищевказане рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06.02.2024 було скасовано і у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

При цьому, вищевказаною постановою Чернігівського апеляційного суду було встановлено, що свідоцтво про право особистої власності ОСОБА_3 на домоволодіння № НОМЕР_1 від 14.02.1978, видане виконавчим комітетом Батуринської селищної ради народних депутатів Бахмацького району Чернігівської області, не є нікчемним і недійсним. Крім того, жодним з учасників судового розгляду не оспорюється, що спірна нерухомість за життя ОСОБА_3 й ОСОБА_2 мала статус спільної сумісної у рівних частках власності останніх як така, що набута ними у період шлюбу за спільні подружні кошти. Отож ОСОБА_1 має копію свідоцтва про право власності ОСОБА_3 на спірний житловий будинок, яке у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано з 03.02.2004, а також всі інші правовстановлюючі документи про свою особу і про особу її батьків. Крім того, і вона, і ОСОБА_4 визнають факт належності спірної нерухомості їхнім батькам - ОСОБА_3 й ОСОБА_2 за життя останніх на праві спільної сумісної у рівних частках власності як такої, що набута ними у період шлюбу за спільні подружні кошти. Тому і позивач, і відповідач може (має) отримати у нотаріуса свідоцтво про право на частини спірної спадщини, що належала спадкодавцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Тож у зв`язку з наявністю у позивача й відповідача можливості отримати відповідне свідоцтво у нотаріуса у задоволенні позовних вимог слід відмовити (а.с.12-15).

Після ухвалення Чернігівським апеляційним судом вищевказаної постанови, відповідно до листа від 17.09.2024 №05-09/24, представник Позивачки звернувся до Відповідача з приводу обґрунтування правової складової його відмови ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . На вказане звернення представник Позивачки отримав відповідь від 26.09.2024 №02-14/153, зміст якої аналогічний змісту його листа від 12.10.2023 №02-14/135 (а.с.17, 18).

28.02.2025 представник Позивачки знову звернувся до Відповідача з приводу видачі Позивачці свідоцтв про право на спадщину (а.с.19-20).

04.03.2024 Відповідачем винесена постанова №27/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на частки житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , за відсутності законних підстав визначити склад спадкового майна та частки у спадковому майні спадкодавців (а.с.21-22).

Згідно з положеннями ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з положеннями ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі Порядок №296/5) в редакції, чинній на час винесення приватним нотаріусом оскаржуваної постанови від 04.03.2025 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, Главою 10 Розділу ІІ якого регулюється питання видачі свідоцтв про право на спадщину.

Підпунктами 4.14, 4.16 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку №296/5 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Частиною першою статті 67 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.

Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

У постановах Верховного Суду від 19.03.2018 у справі №754/16825/15-ц (провадження №61-3156св18) та від 17.03.2021 у справі №761/36415/18 (провадження № 61-15155св20) зазначено, що тлумачення статті 50 Закону України «Про нотаріат» свідчить, що при задоволенні позову про оспорення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти нотаріальні дії, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат» і належать до його компетенції.

В постанові від 30.06.2021 у справі №761/40184/16-ц (провадження № 61-5802св19) Верховний Суд сформулював висновок про те, що законодавець передбачає можливість оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні, нотаріальних актів до суду (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). У такому разі позовні вимоги можуть бути пред`явлені безпосередньо до нотаріуса.

Положеннями ч.1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Положеннями ч.4, ч.5 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом; обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

У даному випадку підставою для відмови нотаріуса Позивачці у видачі свідоцтв про право на спадщину на відповідні частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказано відсутність законних підстав визначити склад спадкового майна та частки у спадковому майні спадкодавців.

Разом з тим, постановою Чернігівського апеляційного суду від 01.08.2024 було встановлено, що учасниками справи, у якій вказане судове рішення було ухвалено: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та територіальною громадою в особі Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області не оспорюється, що спірна нерухомість за життя ОСОБА_3 й ОСОБА_2 мала статус спільної сумісної у рівних частках власності останніх як така, що набута ними у період шлюбу за спільні подружні кошти.

ОСОБА_6 та ОСОБА_4 визнають факт належності спірної нерухомості їхнім батькам - ОСОБА_3 й ОСОБА_2 за життя останніх на праві спільної сумісної у рівних частках власності як такої, що набута ними у період шлюбу за спільні подружні кошти. Тому вони можуть (мають) отримати у нотаріуса свідоцтво про право на частини спірної спадщини, що належала спадкодавцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Саме у зв`язку з наявністю у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 можливості отримати відповідне свідоцтво у нотаріуса у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 . Чернігівським апеляційним судом було відмовлено.

Однак, не дивлячись на вищевказані висновки Чернігівського апеляційного суду, викладені у постанові від 01.08.2024 у справі №728/2990/23 про можливість Позивачки отримати свідоцтва про право на відповідні частини спадщини, нотаріус відмовив ОСОБА_1 , пославшись на відсутність законних підстав визначити склад спадкового майна та частки у спадковому майні спадкодавців.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення даного позову та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №27/02-14, винесену 04.03.2025 приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Кухтою Д.О.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.81, 247, 264, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Кухти Дмитра Олександровича про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії задовольнити повністю.

Скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №27/02-14, винесену 04.03.2025 приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Кухтою Дмитром Олександровичем.

Позивачка ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Кухта Дмитро Олександрович, 16500, м.Бахмач Ніжинського району Чернігівської області, вул.Дружби,4в.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода