Справа № 361/441/16-ц
Провадження № 2-п/361/35/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області у Писанець Н.В., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Григоренка Андрія Олександровича про визнання поважними причини пропуску на подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2016 року заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадоволені.

20 травня 2025 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Григоренка Андрія Олександровича про визнання поважними причини пропуску на подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення у вказаній цивільній справі.

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідачу не було відомо про розгляд справи та винесення заочного ріщення, про зміст рішення представник дізнався лише під час ознайомлення з матеріалам справи 05 травня 2025 року. Вона не отримувала судових повісток та не була належним чином повідомлена про розгляд справи, оскільки зареєстрованим місцем проживання є: АДРЕСА_1 , що призвело до ухвалення судом заочного рішення у справі та порушення її процесуальних прав, чим вона була позбавлена можливості висловити свою правову позицію у справі, подати відзив, пояснити суду обставини виникнення заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ст. 120 ЦПК України).

Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати (ст. 122 ЦПК України).

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 123 ЦПК України).

За ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 та 4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

При цьому суд звертає увагу відповідача, що час його ознайомлення з матеріалами справи не входить до підстави для поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення визначеної ч. 3 ст. 284 ЦПК України; у відповідача було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи; підставою для поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення згідно ч. 3 ст. 284 ЦПК України є подання цієї заяви протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду, а не з часу ознайомлення з матеріалами справи.

Крім того, відповідач із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку до суду не звертався, на поважність причин пропуску цього строку не вказував, до заяви ним також не додано жодних доказів які б свідчили про те, що строк подання заяви про перегляд заочного рішення пропущено з поважних причин.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13).

Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими непереборними обставинами.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків ((пункт 41 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року, заява №3236/03).

Якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення (пункт 52 рішення).

За цих підстав Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (пункт 53 цього ж рішення).

Аналогічні висновки містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99) та у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

Постановою Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі №o 21-240а13 передбачено, що обставини, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною і встановлюються судом лише у випадку, якщо заявлена вимога про застосування цих строків. У свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу «Res judicata» (юридичної визначеності), про що вказує як судова практика Верховного Суду України (Постанова ВСУ від 13.07.2016 року по справі №o 3-774гс16), так і судова практика Європейського суду з прав людини.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку для прийняття заяви про перегляд заочного рішення, тому на підставі ст. 126 ЦПК України залишає її без розгляду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 120, 122, 123, 126, 127, 258-260, 273, 284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Григоренка Андрія Олександровича перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без розгляду у зв`язку з пропущенням процесуального строку звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.В.Писанець