Справа № 337/942/25
Провадження №2/337/881/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Кучерука І.Г.

з участю секретаря Роман Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Токмацької міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бердар С.В. по системі «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до Токмацької міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на підставі Договору купівлі-продажу від 12.12.2002, належить на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на квартиру було зареєстровано за позивачем в Токмацькому бюро технічної інвентаризації 26.12.2022.

Відповідно до розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації № 275 від 19.05.2016, перейменовано вул. Революційна на вул. Центральна. Позивач та члени його сім`ї (дружина та донька) проживали у спірній кватирі. Відомості про право власності на вказану квартиру не були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У зв`язку з цим, позивач 15.10.2024 звернувся до державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Львівської області з заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 . Рішенням державного реєстратора від 21.10.2024 зупинено розгляд заяви та скеровано запит до Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки м. Токмак щодо зареєстрованого права власності на АДРЕСА_1 . Рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Львівської області № 76435218 від 04.12.2024 відмовлено у проведенні реєстраційних дій, оскільки державним реєстратором не отримано на запит документи та/або інформацію, необхідні для державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Відомості про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що перебувало у розпорядженні підприємств бюро технічної інвентаризації на паперових носіях у зв`язку із здійсненням ними до 1 січня 2013 р. повноважень щодо проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно надавало Комунальне підприємство «Абрис» Токмацької міської ради. Токмацька міська військова адміністрація Пологівського району Запорізької області листом за № 200/01-42 від 29.01.2025 повідомила, що паперовий архів КП «Абрис» не вивозився та розташовувався за фактичним місцезнаходженням підприємства (на окупованій території Запорізька обл., м. Токмак, вул. Шевченка, 42/74). Токмацька міська військова адміністрація не має доступу до архіву КП «Абрис».

Станом на сьогодні, неможливо отримати відомості щодо спірної квартири з підприємства бюро технічної інвентаризації, а відтак позивач позбавлений можливості у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на таку квартиру.

Спірна квартира знаходиться на території Токмацької міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області, яка є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 26 лютого 2022 року.

Просить суд визнати за позивачем право власності на квартиру загальною площею 57 кв.м., в тому числі житлова площа 40,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2025 року позовна заява залишена без руху для усунення недоліків.

28.02.2025 року до суду від представника позивача Бердар С.В. надійшла заява про усунення недоліків.

05.03.2025 року ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 09.04.2025 року закрито підготовче провадження і справа призначена до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бердар С.В. надав заяву про проведення судового засідання без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

Представник відповідача Токмацької міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області надала суду заяву про проведення розгляду справи без участі відповідача, не заперечує проти позовних вимог.

Суд, за відсутності підстав для відкладення або оголошення перерви в судовому засіданні, передбачених ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 12.12.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори Зиріною Є.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 3930, ОСОБА_1 придбав квартиру загальною площею 57 кв.м., в тому числі жилою площею 40,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності ОСОБА_1 на квартиру підтверджується штампом запису реєстрації в Токмацькому бюро технічної інвентаризації 26.12.2022 року у реєстровій книзі за № 8294, у Договорі купівлі-продажу від 12.12.2002 року та змінами у технічному паспорті на квартиру, що знаходиться у власності грамадянина.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , вона розташована на 5 поверсі 5 поверхового будинку та складається з трьох кімнат жилою площею 40,5 кв.м., у тому числі: кімната - 19,5 кв.м., кімната - 10,5 кв.м., кімната - 10,5 кв.м., кухня площею 6,2 кв.м., ванна кімнати площею 2,47 кв.м., коридор - 5,04 кв.м., вбудовані шафи - 1,0 та 0,9 кв.м.

Розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації за № 275 від 19.05.2016 року, АДРЕСА_3 перейменовано на вул. Центральна.

15.10.2024 року Управлінням адміністрування послуг департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від позивача ОСОБА_1 було прийнято заяву про державну реєстрацію прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Львівської області за № 75647739 від 21.10.2024 року зупинено розгляд заяви та скеровано запит до Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки м. Токмак щодо зареєстрованого права власності на АДРЕСА_1 .

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Львівської області за № 76435218 від 04.12.2024 року відмовлено у проведенні реєстраційних дій, у зв`язку з тим, що державним реєстратором не отримано документи та/або інформацію, необхідні для державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 18.02.2025 року відсутні відомості про реєстрацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Предметом позову у даній справі є вимога позивача до відповідача про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до статті 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом (ч.4 ст.3 цього Закону).

Положення п.3 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вказують, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

З 2002 року по 01 січня 2013 року державна реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснювалася відповідними бюро технічної інвентаризації згідно з нормами Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002.

Пунктом 1.3 Тимчасового положення передбачалося, що реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації. Пункт 1.4 положення визначав реєстрацію прав власності на нерухоме майно як внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв`язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об`єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів, за рахунок коштів особи, що звернулася до БТІ.

З 01.01.2004 року введений в дію Цивільний кодекс України.

Відповідно до ч.1,2,4 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено принцип обов`язковості державної реєстрації прав, за яким обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, зокрема, право власності на нерухоме майно.

У постанові від 19.05.2020 року у справі №916/1608/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Позивачем у такому позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що правило за аналогією закону (а саме, статті 392 ЦК України) має застосовуватися не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, але лише за умови, що право на майно не зареєстроване за іншою особою.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року за № 376 (у редакції станом на час розгляду справи), м. Токмак віднесено до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України.

Суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, вважає, що на теперішній час державний реєстратор позбавлений можливості перевірити інформацію щодо фактів оформлення та/або реєстрації права власності на спірне майно, коли позивач набув право власності на нього тобто до 01.01.2013 року, коли повноваження з державної реєстрації прав власності на нерухоме майно були передані місцевими органами державної реєстрації прав.

Відсутність об`єктивної можливості підтвердити факт оформлення та/або реєстрації права власності за позивачем на спірне майно, а також відмова державного реєстратора провести реєстрацію права власності на спірне майно за позивачем, утворили ситуацію, при якій позивач не може реалізовувати свої права як власник майна, зокрема, щодо розпорядження цим майном.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки визнання за позивачем права власності на квартиру, не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб і є єдиним можливим способом захисту прав та законних інтересів позивача.

З огляду на наведене суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані доказами та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 13, 89, 229, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП. НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності на квартиру загальною площею 57 кв.м., в тому числі житлова площа 40,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складений 10.06.2025 року.

Суддя: І.Г.Кучерук