Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2025 р. Справа № 608/482/25

Номер провадження2/608/388/2025

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Запорожець Л. М.

за участю секретаря с/з Фаштиковської М. І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чортків в підготовчому судовому засіданні в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2 . На час його смерті разом із ним проживала цивільна дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 .

Спадщину, яка залишилась після його смерті прийняв його син - ОСОБА_4 , оскільки відноситься до спадкоємців за законом першої черги та вступив у фактичне управлінню спадковим майном. ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 продовжували проживати у батьківському будинку, де помер спадкодавець та користуватись його особистим майном, яке залишилось після його смерті. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , його рідний брат. На час його смерті разом із ним проживала мати ОСОБА_3 .

Спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 прийняла їхня мати, оскільки відноситься до спадкоємців за законом першої черги та постійно проживала із ним на час відкриття спадщини. На час смерті ОСОБА_4 разом із ним також був зареєстрований він, але фактично проживав у АДРЕСА_1 , разом із своєю цивільною дружиною ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене, він вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті брата Також вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після її смерті залишилось спадкове майно, до якого входить: Житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , до якого житловий будинок під літерою «А» загальною площею 67,6 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м., Сарай-літня кухня «Б», підвал « АДРЕСА_3 . Вказану спадщину він прийняв, оскільки відноситься до спадкоємців за законом першої черги та в шестимісячний термін подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Окрім того, ОСОБА_8 було складено заповіт на належне їй майно в рівних долях на ім`я позивача та його брата ОСОБА_4 .

Оскільки ОСОБА_4 на час смерті матері помер, право на успадкування вказаного у заповіті майна, перейшло до нього. Звернувшись до нотаріуса, він не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. У зв`язку із чим нотаріус рекомендував звернутись до суду .

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Андрусенко І. Я. в підготовче судове засідання не з`явилися, на адресу суду поступила заява про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задоволити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, на адресу суду поступила заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову.

Враховуючи подані письмові заяви, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).

За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 . На час його смерті разом із ним проживала цивільна дружина ОСОБА_3 та син - ОСОБА_4 . Спадщину яка залишилась після смерті ОСОБА_2 прийняв його син, ОСОБА_4 , оскільки відносяться до спадкоємців за законом першої черги та вступив у фактичне управлінню спадковим майном.

ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 продовжували проживати у батьківському будинку де помер спадкодавець та користуватись його особистим майном, яке залишилось після його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , рідний брат позивача, На час його смерті разом із ним проживала мати ОСОБА_3 .

Спадщина, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 прийняла мати, оскільки відноситься до спадкоємців за законом першої черги та постійно проживала із ним на час відкриття спадщини.

На час смерті ОСОБА_4 разом із ним також був зареєстрований позивач, але фактично він проживав у АДРЕСА_1 , разом із своєю цивільною дружиною ОСОБА_5 . Враховуючи наведене, позивач вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті брата.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після її смерті залишилось спадкове майно, до якого входить: Житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , до якого житловий будинок під літерою «А» загальною площею 67,6 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м., Сарай-літня кухня «Б», підвал « АДРЕСА_3 .

Вказану спадщину прийняв позивач, оскільки відноситься до спадкоємців за законом першої черги та в шестимісячний термін подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Окрім того ОСОБА_8 було складено заповіт на належне їй майно в рівних долях на ім`я позивача та його брата ОСОБА_4 . Оскільки ОСОБА_4 на час смерті матері помер, право на успадкування вказаного у заповіті майна, перейшло до позивача. Інших спадкоємців за законом чи заповітом, які б прийняли спадщину немає.

Позивач має прізвище та ім`я ОСОБА_1 , оскільки 25.12.2009 року змінив ім`я з ОСОБА_9 на ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені.

Звернувшись до нотаріуса, позивач не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. У зв`язку із чим нотаріус рекомендував звернутись до суду .

Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Статтею 529 ЦК Української РСР передбачено, що при спадкоємстві за законом

спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і

батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

У відповідності до ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

У ч.1 ст.1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна і відсутності правовстановлюючих документів на нього, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Згідно п.4.19 глави 10 II розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Мін`юсту України від 22.02.2012 № 296/5 якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщин7 документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У статті 392 ЦК України зазначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частина 5 ст.1268 ЦК України зазначає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З метою захисту прав та законних інтересів на спадкове майно позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 346 Цивільного кодексу України однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, шо належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом , нотаріус перевіряє склад спадкового майна.

Необхідною умовою для видачі свідоцтва про право на спадщину є подання спадкоємцем документа, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно.

Згідно ст.46 Закону України «Про нотаріат», п.п. 1-4 глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, п.4.15, п.4.18 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання документів, що підтверджують належність цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до ст.ст. З, 15, 16, 18, 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами здійснюється за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Відповідно до п.4.18 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає правовстановлюючий документ. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно ст.328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підставними та їх слід задоволити в повному обсязі.

На підставі Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст.ст. 25, 30, 380, 386, 392, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 4, 12, 76, 81, 89, 200, 206, 263, 264, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 до Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, місцезнаходження: с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , до якого житловий будинок під літерою «А» загальною площею 67,6 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м., Сарай-літня кухня «Б», підвал « АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Чортківський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом :

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/482/25.

Рішення набрало законної сили " " ___________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " _________________ року.

Секретар: