Справа № 445/225/24 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/101/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
03 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
секретаря: Чижа Л.М.
розглянувши заяву представника ОСОБА_1 Кулі Володимира Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 03 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 03.06.2024 позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований 19.08.2016 Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 10.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 11.04.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Золочівського районного суду Львівської області від 03.06.2024 без змін.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав письмову заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просив стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9000,00 грн витрат на правову допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

Учасники справи у судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, від представника ОСОБА_1 Кулі В.С. надійшло письмове клопотання про розгляд заяви за відстунсоті сторони позивача, тому неявка учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви, який проводиться за їхньої відсутності, а фіксування судового процесу згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вказану заяву слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У межах передбачених ч.8 ст. 141 ЦПК України строків представник ОСОБА_1 Куля В.С.подав заяву про стягнення витрат на правничу допомогу та докази на підтвердження таких, яка надіслана відповідачу у справі та його представнику.

В матеріалах справи наявні Ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Кулею В.С., Додаткова угода № 2 від 11.11.2024 до Договору про надання правничої допомоги № 250124-87В від 25.01.2024 про надання правової допомоги, Акт прийому-передачі (юридичних послуг) від 13.04.2025, прибутковий касовий ордер на суму 9000,00 грн.

Із вказаних документів вбачається, що вартість послуг, наданих адвокатом Кулею В.С. ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції становить 9000,00 грн, з яких: 5000,00 грн підготовка, написання, відправка сторонам та подача до суду відзиву на апеляційну скаргу та 4000,00 грн участь та представництво інтересів ОСОБА_1 у судовому засіданні.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат колегія суддів виходить з такого.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц, від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 зауважено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, колегія суддів, проаналізувавши надані заявником докази на підтвердження понесених витрат, врахувавши критерії реальності, розумності та співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), дійшла висновку, що обґрунтованими та підтвердженими є витрати Стефанюк О.І. на професійну правничу допомогу в судді апеляційної інстанцій у розмірі 5 000,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в апеляційній інстанції, про що згідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України необхідно постановити додаткове судове рішення.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Заяву представника ОСОБА_1 Кулі Володимира Сергійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, понесені у суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Повний текст постанови складено: 03.06.2025

Головуючий

Судді