441/793/25 2/441/618/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

09.06.2025 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Ференц О.І.,

за участю секретаря судових засідань - Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок Львівської області у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

І. Стислий виклад обставин справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулося до Городоцького районного суду Львівської області із позовом, в якому просить стягнути із відповідача суму заборгованості за Договорами № 21 від 14.08.2021 та № 2950766 від 14.08.2021 в сумі 174842.60 грн., судовий збір у розмірі 2422.40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 14.08.2021 між ТзОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 був укладений Договір № 21, в цей же день між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 був укладений Договір № 2950766, відповідно до яких відповідачу було надано кредити у сумі відповідно 2000 грн. та 12000 грн.. При цьому позичальник зобов`язувався повернути кредити у строки, що визначені договорами та сплатити проценти за користування кредитами відповідно до умов, зазначених у цих договорах, додатках до них, Правилах надання грошових коштів у позику. 29.12.2021 року між ТзОВ «Маніфою» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 29/12-2021, відповідно до якого ТзОВ «Маніфою» відступило на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами, у т.ч. за договором № 2950766 від 14.08.2021 року. 10.01.2023 року між ТзОВ «Вердикт капітал» та ТзОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами, у т.ч. за договором № 2950766 від 14.08.2021 року. 18.02.2025 року між ТзОВ «Коллект Центр» та ТзОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу № 18-02/25, відповідно до якого ТзОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТзОВ «Факторинг Партнерс» права грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами, у т.ч. за договором № 2950766 від 14.08.2021 року. 18.12.2023 року між ТзОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТзОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу №18/12-2023, відповідно до якого ТзОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТзОВ «Факторинг Партнерс» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за договором № 21 від 14.08.2021 року.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів з користування кредитами, що підлягає стягненню з позичальника станом на 29.04.2025 року відповідно до розрахунку заборгованості становить 174842.60 грн., з яких заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 14000 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги 160842.60 грн.

ІІ. Процесуальні дії у справі:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано для розгляду судді Ференц О.І..

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 01.05.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

ІІІ. Позиція учасників справи:

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи у його відсутності. Також не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, не подали відзиву на позовну заяву, клопотання про проведення судового засідання без їх участі не надходило, не повідомили суд про причину неявки, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи.

У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

У відповідності до положень ст. 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

ІV. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин, що виникли між сторонами, із посиланням на докази, у тому числі й ті, що відхилені судом, а так само і оцінка аргументів сторін:

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що 14.08.2021 між ТзОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_2 було укладено електронний Договір позики № 21, за умовами якого відповідачу на підставі його заявки на позику від 14.08.2021 позикодавець надав на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти в сумі 2000 грн. на строк 30 календарних днів під проценти, вказані у п.1.1.1, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві позику та сплатити зазначені проценти. Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (смс - код) 2275.

За умовами цього договору сторони погодили тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання позичальником умов договору та становить: знижена процентна ставка, фіксована 2.19 % на день (800.00 % річних) від суми позики у межах строку надання позики, зазначеного у п.1.1 цього Договору, якщо в цей строк позичальник здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом 1 календарного дня, що слідує за датою закінчення такого строку, стандартна процентна ставка, фіксована 2.60 % за день (950.00 % річних) від суми позики застосовується у межах строку надання позики, зазначеного в п.1.1 цього Договору, якщо позичальник не виконав умови, зазначені у п.1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України.

Додатком № 1 до Договору позики затверджено графік платежів за договором, Додатком № 2 розрахунок вартості кредиту, який становить 3315.20 грн. за умови належного виконання позичальником своїх зобов`язань та сплати ним зниженої процентної ставки в розмірі 2.19 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. З Додатками до Договору позики ОСОБА_1 був ознайомлений, оскільки такі також підписані ним електронним підписом одноразовим ідентифікатором 2275.

Вищевказані умови кредитування визначені і в паспорті позики від ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», інформація, яка надається позичальнику до укладення договору позики, зокрема визначено: тип позики: процентна позика, сума/ліміт позики: 2000,00 грн, заявлений строк користування кредитом 30 днів; мета отримання кредиту: будь-які законні цілі; знижена процентна ставка, фіксована 2.19 % на день (800.00 % річних)від суми позики у межах строку надання позики, зазначеного у п.1.1 цього Договору, якщо в цей строк позичальник здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом 1 календарного дня, що слідує за датою закінчення такого строку, стандартна процентна ставка, фіксована 2.60 % за день (950.00 % річних) від суми позики застосовується у межах строку надання позики, зазначеного в п.1.1 цього Договору, якщо позичальник не виконав умови, зазначені у п.1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України. Паспорт позики також підписаний ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 2275.

До Договору позики позивачем також долучено Загальні умови надання грошових коштів у позику Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія», з умовами яких ОСОБА_1 ознайомився, що підтверджується фактом підписання ним таких електронним підписом одноразовим ідентифікатором (смс - код) 1646.

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 21 від 14.08.2021 сума заборгованості ОСОБА_2 за цим договором станом на 16.04.2025 становить 5123 грн., з яких заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 2000,00 грн., заборгованість за відсотками 3123 грн.

14.08.2021 між ТзОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір позики № 2950766, за умовами якого ТзОВ «Маніфою» передав позичальнику у власність грошові кошти, а позичальник прийняв на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. Сума позики 12000 грн., строк позики 17 днів (до 31.08.2021 року). Розмір процентів: проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до Додатку № 1 до договору позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 1.99000 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики, середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99000 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики, базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою, позикодавець надає позичальнику можливість сплати процентів за користування позикою на акційних умовах (відповідно до п. 2.4.2) виключно за умови належного виконання позичальником зобов`язань за цим договором. У випадку недотримання позичальником умов сплати процентів за користування позикою на акційних умовах, за договором застосовується базова процентна ставка за позикою. Розмір процентів за прострочену позику, фіксований: 1.01 % від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою. Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором q01234.

Позика за цим договором була надана позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті на веб-сайті Товариства протягом трьох робочих днів з дати підписання Договору.

Загальна вартість позики за цим договором згідно Додатку № 1 до нього становить 16059.60 грн. за умови належного виконання позичальником своїх зобов`язань та сплати ним акційної процентної ставки в розмірі 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. З Додатком ОСОБА_1 був ознайомлений, оскільки такий також підписаний ним електронним підписом одноразовим ідентифікатором q01234.

Вищевказані умови кредитування визначені і в паспорті позики, інформація, яка надається позичальнику до укладення договору позики, зокрема визначено: тип кредиту: короткострокова позика, сума/ліміт позики: 12000,00 грн, заявлений строк користування кредитом 17 днів; мета отримання кредиту: придбання товарів; акційна фіксована процентна ставка: 1.99000 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики, середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99000 %від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики, базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою, розмір процентів за прострочену позику, фіксований: 1.01 % від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою. Паспорт позики також підписаний ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором f53015.

До Договору позики позивачем також долучено Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою», з умовами яких ОСОБА_1 зобов`язувався ознайомитися згідно умов Договору.

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 2950766 від 14.08.2021 сума заборгованості ОСОБА_2 за цим договором станом на 16.04.2025 становить 169719.60 грн., з яких заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 12000,00 грн., заборгованість за відсотками 157719.60 грн.

Судом також встановлено, що 18.12.2023 між ТзОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» (клієнт) та ТзОВ «Факторинг Партнерс» (фактор) було укладено договір факторингу №18/12-2023, згідно якого клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 113 637 981,90 грн., а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками (п.2.1).

22.12.2023 року між ТзОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» (клієнт) та ТзОВ «Факторинг Партнерс» (фактор) було підписано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 18/12-2023 від 18.12.2023 року. Додатком № 3 до Договору факторингу № 18/12-2023 затверджено реєстр Боржників, право вимоги до яких передається фактору за цим договором, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за Договором позики № 21 від 14.08.2021, а саме: сума заборгованості 2000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 3123 грн., сума заборгованості разом 5123 грн.

Враховуючи вищевикладене, із наявних матеріалів справи вбачається, що кредитором по виконанню зобов`язань боржника ОСОБА_1 , за договором позики № 21 від 14.08.2021 відповідно до укладеного договору факторингу виступає позивач.

29.12.2021 року між ТзОВ «Маніфою» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 29/12-2021, відповідно до якого ТзОВ «Маніфою» відступило на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами, у т.ч. до ОСОБА_1 за договором № 2950766 від 14.08.2021 року на суму 33999,60 грн.

10.01.2023 року між ТзОВ «Вердикт капітал» та ТзОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами, у т.ч. до ОСОБА_1 за договором № 2950766 від 14.08.2021 року на суму 169719.60 грн.

18.02.2025 року між ТзОВ «Коллект Центр» та ТзОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу № 18-02/25, відповідно до якого ТзОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТзОВ «Факторинг Партнерс» права грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами, у т.ч. до ОСОБА_1 за договором № 2950766 від 14.08.2021 року на суму 169719.60 грн.

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.

Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що відповідач в судове засідання не з`явився та не подав жодних доказів на спростування позовних вимог, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між ТзОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 договорів позики в електронній формі, неналежне виконання останнім свого зобов`язання щодо повернення коштів за договорами, тобто невиконання відповідачем умов укладених договорів, у зв`язку з цим позивач як правонаступник позикодавців вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення із боржника фактично отриманої суми кредитних коштів та нарахованих відсотків за користування позиками, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

V. Розподіл Судових витрат:

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.

За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує , зокрема чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України).

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Враховуючи те, що законодавством України щодо діяльності адвоката не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Розмір витрат має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

За приписами частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21). Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства (пункт 40). Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44). Адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту (пункт 64).

Суд, зважаючи на вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК України, враховує рішення Європейського суду з прав людини, зокрема: у справах «East/WestAllianceLimitedпроти України» (Заява №19336/04), «Баришевський протиУкраїни» (Заява № 71660/11), «Двойних протиУкраїни» (Заява № 72277/01), «Меріт протиУкраїни» (заява № 66561/01) ЄСПЛ зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; у справі «Лавентс протиЛатвії» (заява № 58442/00) ЄСПЛ вказав, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача подано такі документи:

- Договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 року;

- Заявка на надання юридичної допомоги №3901 від 01.03.2025 року;

- Витяг з Акту №7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 року з детальним описом виконаних робіт на суму 25000 грн.;

З умов наданого договору, який укладений між ТзОВ «Факторинг Партнерс» (клієнт) та АО «Лігал Ассістанс» вбачається, що клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (п.1.1 Договору). Відповідно до п.4.1 договору, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Сума визначена актом про надання юридичної допомоги цього договору є гонораром АО за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає (п.4.5 договору).

Згідно із Актом № 7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 року, сторони погодили надання правових послуг, а саме надання усної консультації з вивченням документів - 2 години, вартість одиниці виміру 2000, ціна 4000 грн., надання письмової консультації з вивченням документів - 1 година, вартість 3000 грн. , складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 6 годин, вартість одиниці виміру 3000, ціна 18000 грн.

Зазначені вище докази в матеріалах справи свідчать про реальність надання ТзОВ «Факторинг Партнерс» АО «Лігал Ассістанс`правової допомоги в рамках укладеного між ними договору.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 вказав, що саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.

Беручи до уваги наведене та відсутність заперечень з боку відповідача в частині стягнення з нього таких витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом даної справи, у розмірі 25000 грн.

Керуючись ст. 12,81,141, 263-265, 273, 279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» () заборгованість за Договорами позики № 21 від 14.08.2021 та № 2950766 від 14.08.2021 в розмірі 174842 (сто сімдесят чотири тисячі вісімсот сорок дві) гривні 60 копійок, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн. витрат на правову допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий О.І. Ференц