Справа № 183/7780/18
№ 6/183/112/25

У Х В А Л А
02 червня 2025 року Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючої судді Сороки О.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа, -
26 травня 2025 року заявник фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Самарівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.
В обґрунтування заяви посилається на те, що 01 червня 2020 року Дніпровським апеляційним судом було винесено постанову по цивільній справі № 183/7780/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків у порядку регресу, яким позовні вимоги було задоволено в повному обсязі та призначено до стягнення на користь позивача в порядку регресу матеріальні збитки в розмірі 50 000 грн., судові витрати у розмірі 1762,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4500,00 грн. На виконання вищевказаної постанови Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області видав Фізичній особі-підприємцю - ОСОБА_1 виконавчі листи. Під час перевірки відстеження поштового відправлення вбачається, що 19.12.2024 невдала спроба вручення. 07.01.2025 повернення відправнику, 21.01.2025 вручено відправнику. Однак, як зазначає заявник, він не отримував вищевказане поштове відправлення з виконавчим документом, а відтак, на його думку виконавчий документ потрібно вважати втраченим.
На підставі зазначеного заявник просив суд видати дублікат виконавчого листа № 183/9196/23, виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_2 збитків в порядку регресу в розмірі 50 000,00 грн., судовий збір у розмірі 1 762,96 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4500,00 грн.
Розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2019 року, відмовлено Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні його позову до ОСОБА_2 , про відшкодування збитків, в порядку регресу.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2020 року, рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2019 року скасовано та ухвалене нове судове рішення.
Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 завдані збитки в порядку регресу у розмірі 50 000,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1762,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн.
На підставі вказаної постанови Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області було видано два виконавчі листи № 183/7780/18.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 отримав виконавчі листи 12.08.2020.
Звертаючись до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа заявник, посилається на те, що оригінал виконавчого листа №183/7780/18 втрачено при пересилці.
Проаналізувавши матеріали справи суд зазначає, що відсутні належні, переконливі та допустимі докази на підтвердження того факту, що виконавчий лист № 183/7780/18 був насправді втрачений.
При цьому, згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування, відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
За приписами п.п 17.4 п. 17 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
З аналізу наведеної норми очевидним є висновок про те, що обов`язковою умовою для можливості видачі дублікату виконавчого документу є підтвердження факту того, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання ще не сплинув. Обов`язок по доказуванню вказаного факту покладається на суб`єкта звернення.
Суб`єктами права на звернення із заявою до суду про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можуть бути: стягувач - у разі якщо ним втрачено оригінал виконавчого документа, а також державний виконавець, якщо оригінал виконавчого документа втрачено ним після відкриття виконавчого провадження.
Аналіз п.п 17.4 п. 17 Розділу XIII ЦПК України свідчить про те, що дублікат виконавчого листа або судового наказу суд може видати не тільки у випадку власне його втрати, а й при його гибелі, зокрема в результаті стихійного лиха, пожежі, а також у разі якщо він став непридатним через часткове пошкодження тексту тощо.
Заяву про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа або судового наказу до виконання, встановленого Законом України «Про виконавче провадження» у редакції, що діяла станом на день видачі виконавчого листа.
У разі, якщо строк, зазначений в Законі України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент видачі виконавчого листа, було пропущено стягувачем, водночас із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу необхідно подавати до суду заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа або судового наказу до виконання.
При цьому заявником не заявлено клопотання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, не надано відомостей про те, чи поновлювався раніше вказаний процесуальний строк та за чиєю заявою.
Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції яка діяла на момент видачі виконавчого листа, строк для пред`явлення виконавчих листів та інших судових документів до виконання складав три роки.
За правилами частини 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Поважність причин пропуску строку є оціночною категорією і встановлюється у кожному конкретному випадку. Такими причинами можуть бути: тяжка хвороба, безпорадний стан, тривале відрядження, та інші обставини, які свідчать про наявність у заінтересованої особи об`єктивної неможливості подати виконавчий документ до виконання у встановлений законом строк.
При цьому, на підтвердження поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник не наводить жодних обставин та аргументів.
А твердження заявника щодо втрати виконавчого листа будь-якими належними та допустимими доказами не доведені і ґрунтуються лише на його припущеннях.
З матеріалів справи вбачається, що вищезазначений виконавчий лист був виданий Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ще 31.07.2020 року, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був встановлений по 01.06.2023. Виконавчий лист було пред`явлено до виконання вже після спливу трьох років, а саме 19.12.2024.
Такі дії заявника розцінюється судом як відсутність у заявника, як стягувача, зацікавленості у повному та своєчасному виконанні рішення суду у примусовому порядку, та свідчать про неналежне ставлення до наданих йому Законом України «Про виконавче провадження» правам.
Також слід зазначити, що заявником в обґрунтування своїх вимог не надано суду жодних доказів на підтвердження невиконання рішення суду боржником, не надано будь-яких доказів щодо переривання строків пред`явлення виконавчого листа до виконання, що у сукупності з іншими обставинами справи позбавляє суд об`єктивної можливості встановити передбачені законом підстави для доведеності поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Таким чином, заявником перед судом не доведено, що існує необхідність у видачі дубліката виконавчого листа.
Під час розгляду справи, заявником не надано суду належних доказів, у розумінні ст.ст. 12, 81 ЦПК України на підтвердження того факту, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплинув або переривався у зв`язку з повторним його пред`явленням до виконання. З огляду на наведене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.
Оскільки судом не встановлено підстав для видачі дубліката виконавчого листа та поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, вимоги про видачу дублікату виконавчого листа задоволенню не підлягають.
Заявником не заявлено клопотання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, не надано відомостей про те, чи поновлювався раніше вказаний процесуальний строк та за чиєю заявою.
Крім того, відповідно до копії фіскального чеку, наданого заявником, на ньому зроблені написи (від руки), де вказано про вручення, а також зроблено напис «де лист?». Суду не зрозуміло ким саме були зроблені ці написи і про що вони вказують.
За вказаних обстави суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог заявника про видачу дублікату виконавчого листа.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 433, п.п 17.4 п. 17 Розділу XIII ЦПК України, -
п о с т а н о в и в :
У задоволенні заяви фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа, - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Суддя О.В.Сорока.