ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 травня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/1247/24

Головуючий у першій інстанції - Гагаріна Т.О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/201/25

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Ніжинська міська рада Чернігівської області,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 ,

на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2024 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 28.10.2024, м. Ніжин,

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до Ніжинської міської ради Чернігівської області (далі за текстом - Ніжинська міська рада), в якому просила встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 на дату його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за нею право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті останнього. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , якій належала зазначена квартира. Спадщину після її смерті прийняв її син ОСОБА_2 , подавши відповідну заяву нотаріусу, однак ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер, не отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану квартиру після смерті матері. Після смерті ОСОБА_2 його дружина - ОСОБА_1 , направила нотаріусу поштою заяву про прийняття спірної спадщини, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на цю спадщину, оскільки нею пропущено шестимісячний строк для подачі такої заяви. Дані про місце реєстрації ОСОБА_2 на день його смерті невідомі. ОСОБА_1 стверджує, що вона разом з ОСОБА_2 до дня його смерті проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , а отже вона вважається такою, що фактично прийняла спірну спадщину незалежно від часу подання нею заяви про її прийняття.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи його, суд виходив з того, що позивач не довела факту постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті, та що ОСОБА_1 пропущено строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спірної спадщини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення, яким її позов задовольнити. Доводи скарги зводяться до того, що:

- у підготовчому судовому засіданні суд не вчинив дій щодо прийняття/неприйняття аргументації заяви про визнання позову відповідачем;

- суд проігнорував довідку Павлівського старостинського округу, про те, що спадкодавець постійно проживав разом з ОСОБА_1 . При цьому докази, що він проживав або міг проживати в будь-якому іншому місці, відсутні;

- суд помилково виснував, що для фактичного прийняття спадщини мається необхідність встановлення факту проживання спадкодавця з спадкоємцем протягом конкретного проміжку часу, тобто суд помилково намагався застосувати для вирішення справи ст. 1264 ЦК України про проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини;

- позивач постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_2 на час його смерті та як спадкоємець першої черги за законом у встановлений ст. 1270 ЦК України строк заяву про відмову від спадщини, що відкрилася після його смерті, нотаріусу не подала. Тобто вона є такою, що прийняла цю спадщину.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Переверзев О.О. підтримав апеляційну скаргу.

У письмових поясненнях на апеляційну скаргу Ніжинська міська рада зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є недоведеними.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

У справі встановлено таке.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 15.05.2019, що підтверджується копією відповідного свідоцтва серії НОМЕР_1 (арк. 9).

Позивач з 12.10.2017 і по цей час зареєстрована по АДРЕСА_3 , що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади Корюківської міської ради від 13.11.2023 (арк. 8 зворот); ОСОБА_2 , відповідно до копії такого ж витягу від 13.11.2023, був зареєстрований по АДРЕСА_4 , з 24.06.2019 по 28.12.2022 (арк. 10 зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер у с. Павлівка Чернігівського району та області, що підтверджено копією свідоцтва відповідного змісту (арк. 12).

Згідно з копіями свідоцтва про право власності на житло від 21.03.1994, виданого Органом приватизації при Науково-виробничому комплексі «Прогрес», витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 295105604 від 18.01.2022 та довідки Комунального підприємства «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 24.11.2021 № 03495, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 (арк. 21, 20, 23).

До майна померлої ОСОБА_3 відкрито спадкову справу приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Зеленським В.В. З заявою про прийняття цієї спадщини звернувся ОСОБА_2 - син померлої, що підтверджено копією відповідного повідомлення цього нотаріуса від 06.01.2022 № 3/02-14 (арк. 19).

12.09.2023 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковою О.М. ОСОБА_1 складено заяву про прийняття спадщини й видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка ОСОБА_2 (її копія на арк. 14). Даних про подання її нотаріусу у наявних у справі доказах нема.

21.12.2023 приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Зеленським В.В. відкрито спадкову справу № 57/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_1 від 23.12.2023; постановою від 21.12.2023 у цій справі їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, відсутністю даних про місце реєстрації спадкодавця на день його смерті та відомостей про коло спадкоємців.

Наведені обставини, крім вищезазначених доказів, підтверджено також і копіями вищевказаних спадкових справ (арк. 56-71, 72-81).

Згідно з копією довідки Павлівського старостинського округу Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 27.11.2023 № 145, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . На день смерті разом з ним проживала його дружина ОСОБА_1 (арк. 13).

У повідомленні Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 14.04.2025 № 13 зазначено, що вищевказану довідку Павлівського старостинського округу про постійне проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем видано на підставі акта № 22 від 27.11.2023; поховання ОСОБА_2 здійснювала селищна рада в особі старости Павлівського старостинського округу ОСОБА_4 (арк. 133). У згаданому акті вказано, що комісія в складі старости ОСОБА_4 , діловода ОСОБА_5 , депутата ОСОБА_6 , сусідок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтверджує, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживав за адресою: АДРЕСА_2 разом з дружиною ОСОБА_1 без реєстрації (копія акта - арк. 134).

Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.02.2022 у справі № 743/1465/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Цим вироком встановлено, що ОСОБА_2 фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , що події, які були причиною притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 , відбулися за тією адресою і що під час відбування цих подій ОСОБА_1 , яка була їх свідком, теж мешкала за тією ж адресою (копія вироку на арк. 135-137).

Аналізуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, і надані докази, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець ОСОБА_1 для підтвердження наявності у неї статусу такої, яка прийняла спірну спадщину як така, яка постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час її відкриття, має довести факт постійного її проживання із спадкодавцем на дату смерті останнього. сукупність наявних у справі доказів не підтверджують, що є факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на час відкриття спірної спадщини та, відповідно, що ОСОБА_1 прийняла її в порядку цієї норми права. Так, у справі вищеописаними належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами встановлено, що:

- ОСОБА_1 на спірний момент була зареєстрована по АДРЕСА_3 ;

- на момент смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) місце його проживання не було зареєстровано у встановленому законом порядку;

- на день смерті останній постійно проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним за цією адресою проживала і дружина - позивач ОСОБА_1 , але наявні у справі докази не містять даних про те, що вони разом проживали за цією адресою і на дату смерті ОСОБА_2 .

Довідка Павлівського старостинського округу Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 27.11.2023 № 145 не є доказом, на підставі якого позов підлягає задоволенню. Так, у цій довідці зазначено, що на день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним проживала його дружина ОСОБА_1 . У повідомленні Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 14.04.2025 № 13 зазначено, що вказану довідку видано на підставі акта № 22 від 27.11.2023. Але у ньому відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 на день смерті проживав разом з дружиною ОСОБА_1 без реєстрації. Тож згадана довідка від 27.11.2023 № 145 видана безпідставно.

Отож висновок суду І інстанції про відмову в задоволенні позову є вірним. Разом з тим посилання в оскаржуваному рішенні на пропуск ОСОБА_1 строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , як на підставу відмови у задоволенні позову є помилковим, тому що у протилежному випадку в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлення факту проживання ОСОБА_2 на день його смерті разом з дружиною ОСОБА_1 позбавлене юридичного сенсу. З цієї підстави воно має бути виключене з оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать встановленим і описаним вище обставинам справи і визначеним відповідно до них правовідносинам, та з таких мотивів: виходячи з положень ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Однак суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи (постанова Верховного Суду від 25.05.2022 у справі № 675/2136/19).

Оскільки розгляд справи не закінчився задоволенням позову, то в силу ч. 13 ст. 141 ЦПК України підстав для відшкодування понесених ОСОБА_1 судових витрат нема.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 376 ч. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2024 року змінити, виключивши з мотивувальної частини постанови посилання на пропуск ОСОБА_1 строку для подання нотаріусу заяви спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 як на підставу відмови у задоволенні позову.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Ідентифікаційні дані учасників справи наведено у рішенні суду І інстанції.

Головуючий: Судді: