Провадження № 2-с/357/46/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2025 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 15 листопада 2025 року по цивільній справі №357/16181/24, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просить скасувати судовий наказ від 15.11.2024 р. у справі №357/16181/24, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» (юридична адреса: 09109, Київська область, м. Біла Церква, вул. Сухоярська, 14, , IBAN НОМЕР_2 в АТ «КредіАгріколь Банк»), заборгованість за надані послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) в розмірі 8301,18 грн., та судовий збір в розмірі 302грн. 80 коп. В обгрунтування заяви зазначила, що судовий наказ він отримав 20.05.2025 р. та вимоги стягувача є необґрунтовані, тому судовий наказ підлягає скасуванню. Зазанчив, що він є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , тому нарахована сума боргу має бути стягнута солідарно з кожного співвласника.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Кошеля Б.І.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Суддею встановлено, що 15 листопада 2024 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ, яким було стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» (юридична адреса: 09109, Київська область, м. Біла Церква, вул. Сухоярська, 14, , IBAN НОМЕР_2 в АТ «КредіАгріколь Банк»), заборгованість за надані послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) в розмірі 8301,18 грн., та судовий збір в розмірі 302грн. 80 коп.

З матеріалів справи вбачається, що вищевказаний судовий наказ боржник ОСОБА_1 особисто не отримував, так як рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення направлене за адресою його місця реєстрації: АДРЕСА_1 , та повернулось до суду з відміткою працівників пошти «за закінченням терміну зберігання».

З матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та отримав копію судового наказу в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 21.05.2025 р., що підтверджується заявою за вх..№28493 від 21.05.2025 р.

Згідно з ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до положень ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Неможливість поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу ЦПК України не встановлено, а навпаки за змістом статей 170, 171 цього Кодексу разом із заявою про скасування судового наказу боржник має право подати клопотання про поновлення процесуального строку, якщо така заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою статті 170 ЦПК України (пункт 3 частини п`ятої статті 170 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що строк на подання заяви про скасування зазначеного судового наказу пропущений заявником з поважних причин та підлягає поновленню на підставі ст. 126 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Як встановлено ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Аналіз норм ЦПК України, які регламентують наказне провадження, дає підстави для висновку про те, що наказне провадження - це самостійний вид провадження цивільного судочинства, що існує поряд із позовним і окремим провадженням, якому притаманна певна процесуальна форма, що має певні особливості, пов`язані з тим, що ця форма забезпечує захист прав та інтересів стягувача, що має документи проти боржника, який не виконує свої зобов`язання. Метою наказного провадження є спрощення, скорочення та здешевлення судової процедури у тих випадках, коли це можливо та виправдано, та є ефективним засобом захисту прав боржника у безспірних справах. При вирішенні питання про видачу судового наказу суд не перевіряє обґрунтованість заявлених стягувачем вимог, оскільки на час видачі судового наказу суду невідомо про наявність спору між сторонами, через що в разі незгоди із таким наказом боржник може подати заяву про його скасування чи перегляд за нововиявленими обставинами, наслідком чого є скасування судом такого судового наказу, виданого в порядку наказного провадження.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, оскільки подання даної заяви свідчить про наявність спору між сторонами, суд вважає за необхідне вищевказаний судовий наказ скасувати.

При цьому, стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 19, 160, 167, 170, 171, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 15 листопада 2025 року по цивільній справі №357/16181/24 - задовольнити.

Скасувати судовий наказ від 15 листопада 2024 року по цивільній справі №357/16181/24 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» (юридична адреса: 09109, Київська область, м. Біла Церква, вул. Сухоярська, 14, , IBAN НОМЕР_2 в АТ «КредіАгріколь Банк»), заборгованість за надані послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) в розмірі 8301,18 грн., та судовий збір в розмірі 302грн. 80 коп.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Кошель