справа № 619/9519/24
провадження № 2/619/256/25
04 червня 2025 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Калиновської Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Солоницівської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Солоницівської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Відповідно до поданої позовної заяви позивач просив за ним право власності на 1/12 частину 3-х кімнатної квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що батьки позивача, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебували в шлюбі. В зареєстрованому шлюбі були народжені діти позивач, їх син, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , актовий запис №194. В свідоцтві про народження серія НОМЕР_1 батьками зазначені батько « ОСОБА_5 » (російською мовою), мати « ОСОБА_6 » (російською мовою). Також в зареєстрованому шлюбі у була народжена донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Позивач вказує, що ОСОБА_3 , є його рідною сестрою, ОСОБА_2 , є його матір ю. Позивач зазначає, що вся їх родина зареєстрована та постійно проживала в квартирі АДРЕСА_2 , всією сім`єю, яка складається із чотирьох осіб. В подальшому вони приватизували квартиру та отримали Свідоцтво про право власності на житло, яке було видане комісією по приватизації державного житлового фонду Солоницівської УЖКГ від 20.01.1999 року, р.№131011 та зареєстроване в Комунальному підприємстві «Центр нерухомості №1». ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 74 років помер батько позивача, ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 , яке видане 02 липня 2021 року. Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, було зроблено відповідний актовий запис № 96 від 02 липня 2021 р. За життя ОСОБА_4 , заповіт не складав. На час своєї смерті він був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_1 .Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 - залишились його дружина, ОСОБА_2 та діти: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також позивач по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивач, ОСОБА_1 , спадщину прийняв, оскільки на час смерті був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою разом з померлим ОСОБА_4 . Після смерті батька, ОСОБА_4 , залишилась спадщина, яка складається з частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло, яке було видане комісією по приватизації державного житлового фонду Солоницівської УЖКГ від 20.01.1999 року, р.№131011. У встановлений законом термін позивач, звернувся до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4 . До спадкової маси входить частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Анною Маслій, після смерті ОСОБА_4 була заведена спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_4 , в якій є заява про прийняття спадщини від сина спадкодавця, ОСОБА_1 . Однак отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса позивач не зміг. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, складеної Державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Анною Маслій, 06 серпня 2024 року, нотаріальна дія з видачі свідоцтва про право на спадщину не могла бути вчинена з тієї підстави, оскільки не був наданий оригінал документу, що підтверджує право власності спадкодавця на частку квартири, який знаходяться у іншої спадкоємиці ОСОБА_3 . При відмові у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність необхідних для спадкування документів державний нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори Анна Маслій роз`яснила позивачу, процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
В судове засідання позивач не з`явився, представником позивача, ОСОБА_7 надано суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі та без участі позивача. Вказала, що проти винесення заочного рішення не заперечує.
Від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
Відповідачі, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, причину неявки не повідомила, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, яке було повернуто до суду «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явилась в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням того, що відповідач, ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, не з`явилася у судове засідання, не подала відзив на позов, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Третьою особою, керівником Солоницівської селищної ради, ОСОБА_8 надано суду заяву про розгляд справи без участі їх представника на розсуд суду.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення позову, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Статтями15,16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що батьки позивача, ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебували в шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 виданого 09.06.1973.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , актовий запис №194. В свідоцтві про народження серія НОМЕР_1 батьками ОСОБА_1 зазначені батько « ОСОБА_5 » (російською мовою), мати « ОСОБА_6 » (російською мовою).
Відповідач, ОСОБА_3 , є рідною сестрою позивача, що підтверджується матеріалами справи, зокрема свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 , де в свідоцтві про народження серія НОМЕР_4 батьками ОСОБА_3 зазначені батько « ОСОБА_5 » (російською мовою), мати « ОСОБА_6 » (російською мовою).
Позивач вказав, що вся родина, яка складалася з чотирьох осіб, зареєстрована та постійно проживала в квартирі АДРЕСА_2 . В подальшому вони приватизували квартиру та отримали Свідоцтво про право власності на житло, яке було видане комісією по приватизації державного житлового фонду Солоницівської УЖКГ від 20.01.1999 року, р.№131011 та зареєстроване в Комунальному підприємстві «Центр нерухомості №1».
ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 74 років помер батько позивач ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 , яке видане 02 липня 2021 року. Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, було зроблено відповідний актовий запис № 96 від 02 липня 2021 р. За життя ОСОБА_4 , заповіт не складав. На час своєї смерті він був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 , разом зі ОСОБА_1 .
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 залишились його дружина, ОСОБА_2 та діти: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Позивач, ОСОБА_1 , спадщину прийняв, оскільки на час смерті був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою разом з померлим ОСОБА_4 .
Після смерті батька, ОСОБА_4 , залишилась спадщина, яка складається з частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло, яке було видане комісією по приватизації державного житлового фонду Солоницівської УЖКГ від 20.01.1999 року, р.№131011.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дружина, ОСОБА_2 та діти: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та син, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Як передбачено ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 22 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
У встановлений законом термін ОСОБА_1 , звернувся до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4 . До спадкової маси входить частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Анною Маслій, після смерті ОСОБА_4 була заведена спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_4 , в якій є заява про прийняття спадщини від сина спадкодавця, ОСОБА_1 .
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, складеної Державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Анною Маслій, 06 серпня 2024 року, нотаріальна дія з видачі свідоцтва про право на спадщину не могла бути вчинена з тієї підстави, оскільки не був наданий оригінал документу, що підтверджує право власності спадкодавця на частку квартири. При відмові у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність необхідних для спадкування документів державний нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори Анна Маслій роз`яснила позивачу процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, з посиланням на ст.3, 4, 23, 27, 184 ЦПК України, про що зазначено в вищезгаданій постанові.
Так, після смерті батька, ОСОБА_1 звернувся із відповідною заявою до державного нотаріуса для оформлення спадщини, тобто, прийняв спадщину у встановленому законом порядку, однак у зв`язку із не наданням ним документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, останньому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити спадщину.
Частиною 1 статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 3 статті 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Тлумачення вищевказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 у справі №523/3522/16-ц.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, адже ці вимоги належним чином обґрунтовані та підтверджуються наявними матеріалами справи.
Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 128, 223, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Солоницівської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом- задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/12 частину 3-х кімнатної квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Реквізити учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , Паспорт серії НОМЕР_6 виданий Солоницівським ВМ Дергачівського РВ УМВС України в Харківській обл.14.04.1998р, РНОКПП НОМЕР_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .
Суддя Л. В. Калиновська