РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1331/25

провадження у справі №2/0285/970/25

29 травня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б. за участі секретаря судового засідання Павлюк Т.П. та осіб, які беруть участь у справі:

позивач: ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2

відповідач: представник не прибув,

розглянувши в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

10.03.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить встановити юридичний факт проживання заявниці з військовослужбовцем ОСОБА_3 (зник безвісті 09.07.2024) однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з листопада 2013 року до липня 2024 року.

В обґрунтування позову зазначає, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 29.12.1999 р.н., у період шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 29.05.2012 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. Однак, з листопада 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 помирились та стали знову спільно проживати разом як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу із неповнолітнім сином ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали у будинку без реєстрації, вели домашнє господарство, займались вихованням спільної дитини, здійснювали догляд та утримання будинку, садили та обробляли город, займались садівництвом. Витрати на утримання будинку несли за спільні подружні кошти. Під час спільного проживання розпочали ремонт іншого будинку, який належить батькам ОСОБА_3 , купували будівельні матеріали, сантехніку меблі, частина квитанцій про такі витрати збереглась. Під час несення військової служби впродовж 2022-2024 ОСОБА_3 періодично на банківську картку ОСОБА_1 надсилав кошти для забезпечення сім`ї. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 разом відвідували релігійні свята, дні народження, весілля знайомих та спільних друзів, що підтверджується фото. У лютому 2022 року ОСОБА_3 був мобілізований до ЗСУ у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України. У липні 2024 надійшло сповіщення про те, що ОСОБА_3 зник безвісті 09.07.2024. Встановлення зазначеного юридичного факту позивачу необхідно для отримання грошового забезпечення членам сім`ї військовослужбовця, який зник безвісті.

Ухвалою суду від 10.04.2025 замінено первісного відповідача у справі Міністерство оборони України на належного - військову частину НОМЕР_1 , оскільки питання щодо виплати грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців, які зникли безвісти, вирішується командиром військової частини, у якій особа проходила військову службу, а не МО України(а.с. 68).

Ухвалою суду від 10.04.2025 постановлено витребувати у командира в/ч НОМЕР_1 інформацію про членів сім`ї військовслужбовця ОСОБА_3 , що мають право на отримання грошового забезпечення військовослужбовця за період його зникнення безвісті, якщо такі особи встановлені, то надати їх анкетні дані, дату народження, місце проживання, номер телефону. Однак, ухвала суду не виконана, військовою частиною НОМЕР_1 не повідомлено суд про причини неможливості виконання ухвали суду.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали і просили задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник військової частини НОМЕР_1 не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки до Міністерства оборони України, однак про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавав (а.с. 73, 80, 82). Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України № 73 від 03.03.2022 затверджено Перелік інформації, розголошення якої може призвести до обізнаності противника про дії Збройних Сил України, інших складових сил оборони, негативно вплинути на хід виконання завдань за призначенням під час дії правового режиму воєнного стану. До такої інформації віднесено зокрема інформацію про найменування військових частин (підрозділів) ЗС України, координати місць їх розташування і зосередження. З урахуванням того, що інформація щодо місцезнаходження (дислокації) військової частини НОМЕР_1 під час дії правового режиму воєнного стану, суду є невідомою, зазначена інформація не підлягає розголошенню, тому судова повістка направлялась на адресу Міністерства оборони України для перенаправлення військовій частині НОМЕР_1 .

За таких обставин, керуючись п. 1, ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, покази свідків, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 29.12.1999 р.н., у період шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 52, 16).

29.05.2012 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 18).

В судовому засіданні позивач пояснила, що з листопада 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 помирились й стали знову спільно проживати разом як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу із неповнолітнім сином ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_1 . Вони спільно вели домашнє господарство, займались вихованням спільної дитини, здійснювали догляд та утримання будинку, садили та обробляли город, займались садівництвом. Витрати на утримання будинку несли за спільні кошти подружжя. Встановлення зазначеного юридичного факту позивачу необхідно для отримання грошового забезпечення членам сім`ї військовослужбовця, який зник безвісті.

Відповідно до акта депутата Городницької селищної ради від 20.08.2024, останньому відомо, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 спільно проживали разом по АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки, проводили спільні ремонтні роботи (а.с. 19).

Згідно наданих позивачем видаткової накладної, товарного чеку та квитанції придбано настпуні товари: плитка Carly для ванної кімнати, мобільний телефон Oppo НОМЕР_2 , тонометр (а.с. 20-22).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у 2018, 2021, 2022 роках разом відвідували релігійні свята, дні народження, весілля знайомих та спільних друзів, що підтверджується фото (а.с. 84-91).

У лютому 2022 року ОСОБА_3 був мобілізований до ЗСУ у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України.

Військовослужбовцем ОСОБА_3 військовій частині були надані відомості про його близьких родичів, де «дружиною» він зазначив позивача ОСОБА_1 (а.с. 83).

Відповідно до платіжних інструкцій ОСОБА_3 перераховував на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти (а.с. 23-30).

13.07.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено сповіщення № 104 про те, що старший солдат в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 зник безвісти 09.07.2024 під час виконання службових обов`язків, внаслідок скиду з дрона біля н.п. Новоолександрівка, Покровського району Донецької області (а.с. 31).

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є колегами позивача по роботі, в судовому засіданні пояснили, що після розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 помирились і з листопада 2013 року до липня 2024 року стали знову проживати разом у будинку без реєстрації по АДРЕСА_1 , мали взаємні права і обов`язки притаманні подружжю, вели домашнє господарство, займались вихованням спільної дитини, здійснювали догляд та утримання будинку, садили та обробляли город, займались садівництвом. Витрати на утримання будинку несли за спільні, подружні кошти. ОСОБА_7 самотужки проводив ремонтні роботи без залучення спеціалістів у будинку також здійснював ремонт меблів.

Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язковий. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно із ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року № 554/8023/15-ц зазначено, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (ст.ст. 3, 74 СК України).

Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Відповідно до змісту пунктів 4, 5 «Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 884 від 30.11.2016, виплата грошового забезпечення здійснюється членам сімей військовослужбовців, які зникли безвісти, за їх заявою на ім`я командира військової частини, який розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмову у виплаті грошового забезпечення.

Позивачем доведено, що встановлення юридичного факту породжує для заявника юридичні наслідки. У постанові ВП ВС від 18.01. 2024 року № 560/17953/21 зазначено, що справи про встановлення факту проживання однією сім?єю без зареєстрованого шлюбу із військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що позивачам підтверджено належними, допустимими і достатніми доказами юридичний факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з листопада 2013 року до липня 2024 року, а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) по АДРЕСА_1 , однією сім`єю як чоловік та жінки, без реєстрації шлюбу з листопада 2013 року до липня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 02 червня 2025 року.

Суддя Т. Б. Сташків