Справа № 487/2619/25
Провадження № 2/487/1839/25
04.06.2025 м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючої судді Скоринчук К.М., за участю секретаря судового засідання Тутової С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільні справу за позовом Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиті послуги з теплопостачання
До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиті послуги з теплопостачання. Вимоги мотивовано тим, що позивач здійснював постачання теплової енергії до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.04.2019 по 31.10.2021 на суму 11 092,72 грн. Відповідач не сплатив та не виконав свої зобов`язання. Заборгованість по сплаті за послуги з централізованого опалення за період з 01.04.2019 по 31.10.2021, на час звернення до суду складає 11 092,72 грн, а також нараховано 358,08 грн 3% річних та 910,27 грн - інфляційних втрат. ОКП «Миколаївоблтеплоенерго», звернувшись до суду, просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення.
21 квітня 2025 року справу залишено без руху.
22 квітня 2025 року позивачем усунуто недоліки в строки встановлені ухвалою суду.
22 квітня 2025 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача , подав до суду заяву у якій просив справу розглянути без його участі. Просив задовольнити вимоги та не заперечував проти ухвалення заочного рішення,
На підставі вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, вирішити справу за наявними матеріалами.
Ураховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до Закону 2189-VIII від 09.11.2017 (чинного на час виникнення правовідносин), предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Судом установлено, що на підставі рішення Миколаївської міської ради №1078 від 26.05.2006 ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» з 01.06.2006 визнано виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а також проведення розрахунків із населенням та бюджетними організаціями міста. ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» здійснював постачання теплової енергії в опалювальні періоди 2018-2019, 2019-2020, 2020-2021 до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року ( у редакції, чинній на момент існування правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки, дотримуватись вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі. Згідно з п. 3 ст. 30 цієї Постанови споживач зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг.
З 1 травня 2019 року введено в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189. На підставі п. 3 ч. 2 ст. 6 вказаного Закону позивач є виконавцем послуги з постачання теплової енергії. Стаття 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачає що, надання послуги з постачання теплової енергії здійснюється виключно на договірних засадах.
Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Положеннями статті 24 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що обов`язком споживача, у даному випадку відповідача, є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Як зазначив позивач, підприємством вживалися всі заходи, щодо пропонування споживачам укласти договори про надання населенню послуг з централізованого опалення та підігріву питної води, шляхом оголошень в засобах масової інформації, розповсюдження листів з пропозиціями укладення договору, доставки проектів договорів в квартири абонентів.
Статтею 11 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з дій осіб, які породжують цивільні права та обов`язки. Обов`язок сплатити вартість спожитої теплової енергії випливає з самого факту користування тепловою енергією.
Згідно з наданої Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 246884730 від 04.03.2021, актуальної інформації про право власності, власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 .
Відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Отже, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором.
Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, оскільки згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Відповідач є фактичним користувачем послуг, які надаються позивачем. Доказів у протилежне суду не надано.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Позивач надавав відповідачу послуги з централізованого опалення до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.04.2019 по 31.10.2021, що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювальних сезонів, наказами про початок та закінчення опалювального періоду, а також наданим позивачем основного розрахунку суми боргу відповідачів.
Однак, відповідач свої зобов`язання по сплаті за надані послуги не виконав, а тому за ним утворилась заборгованість за вказаний період у розмірі 9 824,37 грн.
Окрім того, за періоди з 01.04.2019 по 31.10.2021, відповідачу нараховано 910,27 грн сума, на яку підлягає збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції та 358,08 грн 3% річних що разом з основною сумою боргу становить 11 092,72 грн.
Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань і одностороння зміна умов договору не допускається.
Положенням статті 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Ураховуючи, що надані позивачем докази щодо періоду та розміру нарахування заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, відповідачем не оспорені та не спростовані, є належними та у своїй сукупності достатніми для доведення заявлених вимог у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку щодо належної сплати боргу, відповідно позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн. судового збору.
На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 5, 10, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд
Задовольнити позов Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» 9 824,37 грн боргу за послуги з централізованого опалення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» 910,27 грн інфляційних витрат та 358,08 грн - 3% річних.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» 3028 грн судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду в порядку ч. 6 ст. 272 ЦПК України.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку - до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідачеві, який не з`явився в судове засідання, направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Суддя: К.М. Скоринчук