Провадження № 2-о/369/158/25
РІШЕННЯ

Іменем України

05.06.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря Осіпова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, Дмитрівська сільська рада Бучанського району Київської області про встановлення факту проживання, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із зазначеною заявою.

В обґрунтування заяви посилається на те, що вонанародився ІНФОРМАЦІЯ_1 і постійно проживає в с.Дмитрівка Бучанського району (до ліквідації - Києво-Святошинський район) Київської області, що до 31.12.2014 входила до зони посиленого радіоекологічного контролю (4 зона). Заявник зазначив, що так як він постійно проживав в с.Дмитрівка, яке згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 р. №106, відносилась до зони посиленого радіологічного контролю (4 зона). З 27 листопада 1987 року зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . А з 26 квітня 1986 року по 26 листопада 1987 року постійно проживав бех реєстрації по АДРЕСА_2 .

Заявник вказав, що встановлення факту постійного проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, тобто в с.Дмитрівка в період з 26.04.1986 року по 26 листопада 1987 року, йому необхідно для того, щоб оформити пенсію по пільговій категорії, для чого необхідно надати заінтересованій особі, тобто ГУ Пенсійного фонду України у Київській області рішення суду про його проживання в селі Дмитрівка, тобто в зоні посиленого радіологічного контролю (4 зона) у зазначений період. У позасудовому порядку вирішити питання не має можлвості.

Просив суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 26.04.1986 року по 26 листопада 1987 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 серпня 2024 року дану справу було передано до провадження головуючій судді Пінкевич Н.С.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 серпня 2024 року відкрито окреме провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дмитрівська сільська рада Бучанського району Київської області про встановлення факту проживання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 серпня 2024 року до участі у справі у якості заінтересованої особи залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Заявник ОСОБА_1 підтримав заяву про встановлення факту постійного проживання в с.Дмитрівка, просив заяву задовольнити, з підстав, які викладені у ній.

Заінтересовані особі свого представника до суду не направили, хоча належним чином була повідомлена про місце, дату та час судового засідання, про причини неявки представника суд не повідомила. Ухвалу про відкриття, позовну заяву з додатками отримали 16 січня 2025 року, що підтверджено зворотнім повідомленням. Будь-яких заперечень, заяв, клопотань до суду на час розгляду справи не надходило.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Суд, врахувавши заяви учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до статті 315 Цивільного процесуального кодексу України - суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У даній справі заявник просить встановити факт її постійного проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, а саме в м. Боярка за період з 26.04.1986 року по даний час.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується паспортом НОМЕР_1 , орган що видав - 3232.

З 01 вересня 1984 року по 01 травня 1988 року ОСОБА_1 навчався в Ірпінському індустріальному тезнікумі, що підвтерджено відповідними записами в трудовій книжці.

Відповідно до витягу з Реєстру територіаьної громади від 20 березня 2024 року : з 27 листопада 1987 року ОСОБА_1 , зареєстроавний та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, ОСОБА_1 проживає в с.Дмитрівка з народження і по день реєстрації місця проживання, в тому числі й за період з 26 квітня 1986 року по 26 листопада 1987 року. Дана обставина також підтверджена й актом депутата Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (які є сусідами заявника.

Отже, вище зазначеними документами та поясненнями свідків підтверджено, що заявник ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , проживає з народження і по час розгляду заяви, в тому числі й в період з 26.04.1986 року по 26 листопада 1987 року..

З викладеного слідує, що у разі задоволення судом заяви ОСОБА_1 про визнання факту проживання, він буде мати право відповідно до абзацу 6 пункту 2 ч. 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ, на призначення пільгової пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із пунктом 2 ч. 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХіІ особам, які постійно працювали або постійно проживали в зоні посиленого радіологічного контролю, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, а саме: особи, які постійно проживали або постійно прожинають чи постійно працювали або постійно працюють в зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - пенсійний вік зменшується на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення. Його встановлення необхідне заявниці для оформлення пенсії по пільговій категорії.

З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її права на пенсію, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт постійного проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами та показами свідків, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Тобто, рішення суду про визнання факту проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 26.04.1986 року по 26 листопада 1987 року, матиме для заявника юридичне значення і тому суд вважає, що заявник має право звернення до суду з даною заявою.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст.7,8,19,76-81, 211,247,258-259,263-265, 293, 315, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, Дмитрівська сільська рада Бучанського району Київської області про встановлення факту проживання - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 26.04.1986 року по 26 листопада 1987 року.

Інформація про заявника:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05 червня 2025 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ