КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________
Справа № 759/8648/24
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/8800/2025
У Х В А Л А

23 травня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 листопада 2024 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства СП «Партнер» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 11 листопада 2024 року позов задоволено.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 29 січня 2025 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 листопада 2024 року залишено без задоволення.

На вказане заочне рішення ОСОБА_1 2 березня 2025 року направив поштовим зв`язком апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, яка надійшла до суду 4 березня 2025 року.

11 березня 2025 року матеріали справи витребуванні зі Святошинського районного суду міста Києва.

Матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду 20 березня 2025 року.

Згідно ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала про залишення без задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення постановлена 29 січня 2025 року, тому строк на подання апеляційної скарги на заочне рішення суду закінчився 28 лютого 2025 року.

Апеляційна скарга направлена до Київського апеляційного суду 2 березня 2025 року, отже, з пропуском визначеного законом строку. Заяву про поновлення пропущеного процесуального строку відповідачем подано не було.

Враховуючи вказані обставини, ухвалою судді Київського апеляційного суду від 25 березня 2025 року апеляційну скаргу було залишено без руху та встановлено відповідачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для поновлення строку.

Копія ухвали 25 березня 2025 року надіслана на поштову адресу ОСОБА_1 , зазначену ним в апеляційній скарзі, однак, поштове відправлення повернулося до апеляційного суду без вручення.

Разом з цим, 7 квітня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків, до якої додано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якій відповідач зазначає, що апеляційну скаргу ним було подано 28 лютого 2025 року, що підтверджується квитанцією про оплату судового збору у відділенні поштового зв`язку та квитанцією про купівлю поштової марки, що датовані цією датою, при цьому лист він не кидав до поштової скриньки, а передав особисто працівнику відділення пошти, тому був впевнений, що його поштове відправлення буде зареєстроване цього ж дня.

З доданих відповідачем чеків вбачається, що він дійсно оплатив судовий збір у розмірі 4 557грн 28 лютого 2025 року о 15:27 год. та придбав поштову марку вартістю 40грн цього ж дня о 15:32 год.

Разом з цим, згідно відмітки на поштовому конверті, він був прийнятий та направлений працівниками поштового відділення 2 березня 2025 року.

Оскільки відповідачем не було надано належних та допустимих доказів того, що він направив апеляційну скаргу саме 28 лютого 2025 року, так як квитанція про оплату судового збору та квитанція про покупку поштової марки не підтверджують факту направлення поштового відправлення цього ж дня, ухвалою судді Київського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року відповідачу було продовжено строк для надання доказів у підтвердження обставин, які ним зазначені у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду.

Копія ухвали надіслана на поштову адресу ОСОБА_1 18 квітня 2025 року та ним отримана 2 травня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

15 травня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків, у якій відповідач повторно зазначив, що апеляційна скарга 28 лютого 2025 року була ним особисто передана працівнику відділення пошти, який його завірив, що протягом 3-4 днів лист буде доставлено до Київського апеляційного суду.

В якості доказів відповідач долучив до заяви лист АТ «Укрпошта» від 12 травня 2025 року та заяву ОСОБА_2 , який з його слів та слів відповідача 28 лютого 2025 року перебував разом з відповідачем у відділенні АТ «Укрпошта».

Частина 1 статті 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Належними та допустимими доказами у підтвердження направлення апеляційної скарги 28 лютого 2025 року є поштовий штамп АТ «Укрпошти» з цієї датою на конверті або квитанція направлення поштового відправлення, або лист АТ «Укрпошти» про те, що поштове відправлення було прийнято для відправлення 28 лютого 2025 року.

Однак, таких доказів ОСОБА_1 надано не було.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доказів того, апеляційну скаргу було подано 28 лютого 2025 року відповідачем надано не було.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що зазначені відповідачем підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є поважними.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані

судом неповажними.

Оскільки ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду з пропуском визначеного законом строку, зазначені відповідачем у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду підстави пропуску строку визнані неповажними, то колегія суддів у відкритті апеляційного провадження відмовляє.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною ОСОБА_1 на заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 листопада 2024 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства СП «Партнер» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук