Справа № 175/4987/23
Провадження № 6/175/142/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2025 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Вербицької К.В., представника заявника адвоката Олійника В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Олійника Владислава Миколайовича, звернулася до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з заявою про визнання виконавчого листа від 13.02.2024 року №175/4987/23 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист від 13.02.2024 року у справі № 175/4987/23 про припинення опіки, встановленої над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опікунами якого призначено ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та повернення ОСОБА_2 її малолітнього сина ОСОБА_3 . Заявник вважає, що виконавчий лист необхідно скасувати відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, а саме з інших причин, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є третіми особами у справі № 175/4987/23 і не встановлювали опіку над малолітнім ОСОБА_3 . У даному випадку боржником необхідно зазначити саме виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради, який своїм рішенням призначив останніх опікунами над малолітнім ОСОБА_3 . Крім того, з метою припинення опіки, необхідно було вирішити питання про скасування зазначених рішень виконкомів, що зроблено не було.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.05.2025 року заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27.05.2025 року після усунення недоліків заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву, просив задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у заяві. Крім того, зазначив, що заявник не бажає в добровільному порядку передавати дитину матері, оскільки не вважає себе боржником за виконавчим листом у справі № 175/4987/23.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

У відповідності до ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Заслухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2024 року у задоволенні позовної заяви виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовлено. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, треті особи: служба у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про припинення опіки над малолітньою дитиною та повернення дитини матері задоволено, припинено опіку, встановлену над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опікунами якого призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допущено негайне виконання цього рішення в частині повернення ОСОБА_2 її малолітнього сина ОСОБА_3 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30.04.2024 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2024 року залишено без змін.

Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист від 13.02.2024 року у справі № 175/4987/23 про припинення опіки, встановленої над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опікунами якого призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та повернення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 25.07.2024 року зупинено виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2024 року, яке залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 30.04.2024 року в частині повернення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в іншій частині - зупинити дію вказаного судового рішення до закінчення касаційного провадження.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.03.2025 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2024 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 30.04.2024 року залишено без змін. Поновлено виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2024 року в частині повернення ОСОБА_2 її малолітнього сина ОСОБА_3 , а в іншій частині - поновлено дію вказаного судового рішення.

Вирішуючи заяву по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Також положеннями ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України визначено, що, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавчий лист - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов, як підстава для їх виконання та зобов`язує боржника, інших юридичних та фізичних осіб точно і своєчасно виконати рішення суду чи іншого органу, а також сприяти державному виконавцю у примусовому виконанні рішення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

При цьому суд зауважує на тому, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду. Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПКУкраїни суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Разом з цим законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Таким чином саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного суду від 07.11.2024 року у справі № 824/113/23 (провадження № 61-9886ав24).

Судом встановлено, що постановою Верховного Суду від 12.03.2025 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2024 року залишено без змін та поновлено виконання рішення в частині повернення ОСОБА_2 її малолітнього сина ОСОБА_3 .

При цьому суд критично ставиться до тверджень представника заявника про те, що ОСОБА_1 , яка обізнана щодо негайного виконання рішення суду в частині повернення дитини, проте в добровільному порядку не бажає виконувати рішення суду через те, що не є боржником у даній справі, оскільки вказана вище постанова набрала законної сили та обов`язкова для виконання всіма сторонами по справі.

З огляду на викладене, оскільки рішення суду залишено без змін і підстави для продовження опіки над дитиною відсутні, враховуючи обставини справи, з урахуванням інтересів дитини, яка не повинна бути розлучена з матір`ю, суд доходить висновку, що спірний виконавчий лист виданий Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області від 13.02.2024 року є правомірним, у зв`язку з чим заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягають виконанню слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 432 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`яти днів з дня її постановлення.

Суддя Т. С. Журавель