Справа № 2/714/1/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2025 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Костишин Н.Я.

за участю: секретарів судових засідань Ротар М.В., Постевка А.П.

представника позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Герца цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась в суд із позовною заявою до ОСОБА_4 поділ спільного майна подружжя, в якій просила поділити майно набуте за час шлюбу з ОСОБА_4 , визнавши за нею право власності на:

- частку нежитлової будівлі, яка складається з складської будівлі літ.«А» загальною площею 360,20 кв.м, прохідної літ.«В» площею 5,60 кв.м, нежитлової будівлі кафе-бару з кімнатами для відпочинку, навісу літ.«Б», вбиральні, холодильної камери І, замощення ІІ, огорожі №1 та яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- на частку земельної ділянки площею 0,3648 га, кадастровий номер :01:001:1275, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 подав зустрічний позов до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна, в якому просив здійснити розподіл спільного сумісного майна подружжя виділивши йому у власність:

- нежитлові будівлі та споруди по АДРЕСА_1 , до складу яких входить складська будівля літ.«А» площею 360,20 кв.м, прохідна літ.«В» площею 5,60 кв.м, нежитлова будівля кафе-бару з кімнатами для відпочинку, огорожа №1;

- земельну ділянки площею 0,3648 га, кадастровий номер :01:001:1275, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У власність ОСОБА_3 виділити:

- земельну ділянку площею 0,0948 га, кадастровий номер :01:001:1135, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: с.Остриця Герцаївського району Чернівецької області;

- транспортний засіб марки «Citroen Berlingo», днз НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на його користь в рахунок рівності часток 28 550,50 грн.

Під час судового розгляду позивач за зустрічним позовом, змінюючи позовні вимоги, остаточно уточнив їх: не підтримав позовну вимогу щодо поділу нежитлових будівель по АДРЕСА_1 , до складу яких входить складська будівля літ.«А» площею 360,20 кв.м, прохідна літ.«В» площею 5,60 кв.м, нежитлова будівля кафе-бару з кімнатами для відпочинку, огорожа №1 залишити без розгляду, посилаючись на те, що не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна; підтримав позовні вимоги щодо виділення у власність ОСОБА_3 :

- земельної ділянки площею 0,0948 га, кадастровий номер :01:001:1135, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: с.Остриця Герцаївського району Чернівецької області;

- транспортного засобу марки «Citroen Berlingo», днз НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Під час судового розгляду позивачка, неодноразово змінюючи позовні вимоги, остаточно уточнила їх, зокрема, просила поділити майно набуте за час шлюбу з ОСОБА_4 , визнавши за нею право власності на:

- частку громадського будинку (нежитлової будівлі) кафе-бару з кімнатами для відпочинку літ.«А» площею 360,20 кв.м, погребом літ.«Пг» з входом, огорожею №1-3 та який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- частку земельної ділянки площею 0,3648 га, кадастровий номер :01:001:1275, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- частку будівельних матеріалів, виробів та конструкцій з відповідним переліком, які були використані в процесі будівництва прибудови до кафе-бару з кімнатами для відпочинку, офісом літ.«Б», складом літ.«В» та які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнений первісний позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивачки вказала, що перелічене в первісному позові майно було придбано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за спільні кошти під час шлюбу. Зазначила, що прибудова до кафе-бару не є окремим приміщенням відносно громадського будинку кафе-бару (це добудова), її зведення здійснювалось подружжям ОСОБА_5 самочинно.

Уточнений зустрічний позов представник позивачки визнала частково, зокрема, підтвердила належність до об`єктів спільної сумісної власності подружжя земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с.Остриця Герцаївського району Чернівецької області і транспортного засобу «Citroen Berlingo» та пропонувала залишити транспортний засіб за ОСОБА_3 , оскільки той на даний час перебуває у її фактичному володінні, а згадану земельну ділянку виділити ОСОБА_4 , стягнувши з останнього на користь позивачки різницю у вартості даного майна.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали уточнений зустрічний позов частково та погодились із запропонованим представником позивачки варіантом поділу наведеного в уточненому зустрічному позові майна виділенням у власність ОСОБА_3 транспортного засобу, а у власність ОСОБА_4 земельної ділянки зі сплатою ОСОБА_3 компенсації вартості її частки в спільному майні подружжя.

Уточнений первісний позов відповідач на його представник визнали частково. Зазначили, що поділ приміщення кафе-бару у запропонованому позивачкою варіанті (по частці на громадський будинок кафе-бару та по частці будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, які були використані в процесі будівництва прибудови до кафе-бару) здійснити неможливо, оскільки подружжям ОСОБА_5 було здійснено реконструкцію будівлі кафе-бару були внесені зміни в коструктивні елементи будівлі: розбита основна фасадна стіна, збільшена площа приміщення на двох поверхах, фасадну стіну було перенесено вперед (прибудова). Вся ця реконструкція була здійснена самочинно (без дозвільної документації). Відтак, щоб здійснити поділ даного майна слід вважати його повністю самочинним (самочинно реконструйованим, перепланованим) об`єктом, а питання поділу приміщення кафе-бару загалом, як будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, позивачкою не ставиться. З урахуванням наведеного, просять відмовити в задоволенні позовних вимог первісного позову щодо поділу приміщення кафе-бару та будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, які були використані в процесі будівництва прибудови до кафе-бару. Що ж стосується поділу земельної ділянки під кафе-баром, то така підлягає поділу між сторонами в рівних частках, по частці за кожним із подружжя.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, його представника, дослідивши в сукупності письмові докази, висновки експертів, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 1981 р. по 27 березня 2018 р., що підтверджується копією заочного рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 23.02.2018 р.

Як вбачається із матеріалів справи, а також визнано позивачкою і відповідачем, у шлюбі за спільні кошти подружжя вони придбали наступне майно:

-19 березня 1999 р. складські приміщення, що знаходяться по АДРЕСА_1 , до складу яких на день купівлі входило складське приміщення літ.«А» площею 360,20 кв.м, навіс літ.«Б» площею 332,30 кв.м, прохідна літ.«В» площею 5,60 кв.м, огорожа №1, на підставі договору купівлі-продажу від 19.03.1999 р.;

- 29 липня 2008 р. земельну ділянку площею 0,5416 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0370, з цільовим призначенням «для іншої комерційної діяльності» на підставі договору купівлі-продажу від 29.07.2008 р.;

- 30 грудня 2005 р. земельну ділянку площею 0,0948 га, кадастровий номер :01:001:1135, з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», що розташована в с.Остриця Герцаївського району Чернівецької області, на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.2005 р.;

- транспорний засіб марки «Citroen Berlingo», днз НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

На підставі договору купівлі-продажу від 19.03.1999 р. за спільні кошти подружжя ОСОБА_5 були придбані складські приміщення літ.«А» площею 360,20 кв.м, навіс літ.«Б» площею 332,30 кв.м, прохідна літ.«В» площею 5,60 кв.м, огорожа АДРЕСА_2 .

В подальшому подружжям на земельній ділянці, що призначена для обслуговування вказаних складських приміщень, самовільно було здійснено добудову кафе-бару з кімнатами відпочинку, а також навіс літ.«Б» переобладнано під склад, в результаті чого його площа стала становити 286,80 кв.м, що підтверджується довідкою №954 від 12.06.2017 р. ЧМКБТІ.

Рішенням Герцаївського районного суду від 13.10.2006 р. за ОСОБА_4 визнано право власності на самочинно збудовану будівлю по АДРЕСА_1 , яка складається з кафе-бару з кімнатами відпочинку літ.«А», навісу літ.«Б», вбиральні літ. «В», холодильної камери І, замощення ІІ, що підтверджується копією судового рішення та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Острицької сільської ради Герцаївського району чернівецької області від 27.10.2006 р. змінено адресу земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0370 та будівлі кафе-бару, що розташована на ній, з АДРЕСА_3 на АДРЕСА_1 .

29 липня 2008 р. земельну ділянку площею 0,5416 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0370, з цільовим призначенням «для іншої комерційної діяльності» була придбана подружжям ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, що підтверджується копією державного акту та відповідного договору.

В подальшому, частина зазначеної земельної ділянки площею 0,1768 га та складське приміщення площею 286,80 кв.м, було подружжям відчужено на підставі договорів купівлі-продажу від 06.09.2017 р., у зв`язку з чим рішенням Острицької сільської ради №07-21/17 від 02.06.2017 р. затверджено план поділу земельної ділянки, за результатами якого у власності ОСОБА_4 залишилась земельна ділянка площею 0,3648 га з кадастровим номером :01:001:1275.

За таких обставин, до складу майна подружжя ОСОБА_5 після відчуження частини земельної ділянки та складського приміщення стало входити: складська будівля літ.«А» площею 390,20 кв.м, прохідна літ.«В» площею 5,60 кв.м, нежитлова будівля кафе-бару з кімнатами для відпочинку, навіс літ.«Б», вбиральня, холодильна камера І, замощення ІІ, огорожа №1 та земельна ділянка площею 0,3648 га, кадастровим номером :01:001:1275, з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування будівель торгівлі». Адреса зазначеної нежитлової будівлі, споруд та земельної ділянки АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст.60-61 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частина 1 ст.82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відтак, з урахуванням положень чинного сімейного законодавства, визнання учасниками справи певного майна об`єктами спільної сумісної власності, суд дійшов висновку, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:1135, транспорний засіб марки «Citroen Berlingo», громадський будинок (нежитлова будівля) кафе-бару та земельна з кадастровим номером :01:001:1275 є спільною сумісною власністю подружжя,

При цьому, зазначені земельні ділянки та транспортний засіб підлягають поділу.

Щодо поділу громадського будинку (нежитлової будівлі) кафе-бару суд зазначить про це окремо.

Відповідно до ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК України дружина та чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Абзацом 1-2 п. 30 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. №11 (надалі Постанова №11) передбачено, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

Статтею 69 СК України визначено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Так, присудження судом грошової компенсації одному з подружжя замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за наявності згоди цієї особи на таке присудження, крім випадків, передбачених статтею 365 ЦК України.

Відтак, суд, враховуючи ті обставини, що сторони дійшли домовленості про поділ майна в добровільному порядку, наявність серед переліку спільного майна подружжя неподільних речей, а також наявність згоди ОСОБА_4 на сплату ОСОБА_3 компенсації за частку в спільному майні подружжя, дійшов висновку про необхідність поділу вищевказаного майна як в ідеальних частках не відступаючи при цьому від принципу рівності часток подружжя в спільній сумісній власності, так і в натурі із врахуванням інтересів кожної сторони.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/126-22/4191-ОЗ від 19.08.2022 р., ринкова вартість земельної ділянки площею 0,3648 га, кадастровий номер :01:001:1275, з цільовим призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 становить 4 363 400 грн.; ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0948 га, кадастровий номер :01:001:1135, з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: с.Остриця Чернівецького (кол.Герцаївського) району Чернівецької області становить 495 000 грн.

Згідно звіту №26 про оцінку транспорного засобу від 08.02.2021 р. ринкова вартість транспорного засобу марки «Citroen Berlingo» становить 91 200 грн.

Так, зважаючи на визнання ОСОБА_4 первісного позову ОСОБА_3 в частині визнання на останньою права власності на частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1275, суд дійшов висновку про визнання за позивачкою ОСОБА_3 права власності на частку спірної земельної ділянки - вартістю 4 363 400 грн.

Також, зважаючи на часткове підтримання ОСОБА_4 зустрічного позову та визнання ОСОБА_3 зустрічного позову в частині виділенням у власність ОСОБА_3 транспортного засобу марки «Citroen Berlingo» - вартістю 91 200 грн., з урахуванням того, що сторони дійшли домовленості про виділення у власність ОСОБА_4 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1135 -вартістю 495 000 грн., суд дійшов висновку, що у власності ОСОБА_3 слід залишити транспортний засіб марки «Citroen Berlingo», а у власность ОСОБА_4 передати земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1135.

При цьому, необхідно припинити право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, із стягненням з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 201 900 грн. ((495 000 - 91 200) / 2 = 201 900) в рахунок компенсації вартості її частки в спільному майні подружжя.

Такий поділ майна (земельних ділянок і транспортного засобу) в повній мірі відповідає інтересам кожної сторони.

Щодо поділу громадського будинку (нежитлової будівлі) кафе-бару суд вважає на необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, а також визнано позивачкою і відповідачем, останні є власниками нежитлової будівлі та споруд, які складаються з: складської будівлі літ.«А» площею 390,20 кв.м, прохідної літ.«В» площею 5,60 кв.м, нежитлової будівлі кафе-бару з кімнатами для відпочинку, навісу літ.«Б», вбиральні, холодильної камери І, замощення ІІ, огорожі №1. Адреса зазначеної нежитлової будівлі, споруд: АДРЕСА_1 .

Під час шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 самочинно проведено реконструкцію будівлі кафе-бару з добудовою та побудовано будівлю офісу літ.«Б» і складу літ.«В». На даний час за адресою: АДРЕСА_1 розташовані: будівля кафе-бару з кімнатами для відпочинку літ.«А» площею 1 351,2 кв.м, будівля офісу літ.«Б» площею 56,0 кв.м, будівля складу літ.«В» площею 293,8 кв.м, погріб літ.«Пг», що підтверджується довідкою №834 від 16.04.2021 р. ЧМКБТІ та визнається сторонами у справі.

Згідно висновку №176 судової оціночно-будівельної експертизи від 09.08.2021 р., ринкова вартість громадського будинку (нежитлової будівлі) літ.«А» площею 1 351,2 кв.м, з будівлею офісу літ.«Б», будівлею складу літ.«В», погребу літ.«Пг» та огорожі №1-3, що знаходиться в АДРЕСА_1 , становить 7 459 132 грн.

У зв`язку з самочинно проведеною реконструкцією нежитлової будівлі, споруд, позивачкою заявлені вимоги про визнання за нею права власності на:

частку громадського будинку (нежитлової будівлі) кафе-бару з кімнатами для відпочинку літ.«А» площею 360,20 кв.м, погребом літ.«Пг» з входом, огорожею №1-3 та частку будівельних матеріалів, виробів та конструкцій з відповідним переліком, які були використані в процесі будівництва прибудови до кафе-бару з кімнатами для відпочинку, офісом літ.«Б», складом літ.«В».

За змістом ч.1 ст.376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої з умов, зазначених у ній.

Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України.

Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього, як на об`єкт нерухомості (ч.2 ст.376 ЦК України).

У розумінні ч.1 ст.376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Поняття реконструкції об`єкта нерухомості міститься у пункті 3 Державних будівельних норм В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 22 липня 2009 р. №295 (далі - ДБН), відповідно до якого реконструкція - це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій.

Таким чином, норма ч.1 ст.376 ЦК України підлягає застосуванню й до випадків самочинної реконструкції об`єкта нерухомості, у результаті якої об`єкт набуває нових якісних характеристик (зміна кількості приміщень, створення нових, втручання в несучі конструкції).

За змістом ч.1 ст.376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна.

Зазначена правова позиція висвітлена у постанові ВС від 31.01.2024 р. у справі №607/4891/15-ц.

Відтак, суд вважає, що поділ громадського будинку (нежитлової будівлі) кафе-бару між власниками не є можливим. При цьому, суд зазначає, що внаслідок здійснення сторонами самочинної реконструкції будівлі кафе-бару з добудовою та побудовою будівлі офісу і складу спірна нежитлова будівля втратила тотожність із тією, яку сторони набули у власність. А тому необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на частку громадського будинку (нежитлової будівлі) кафе-бару з кімнатами для відпочинку літ.«А» площею 360,20 кв.м, погребом літ.«Пг» з входом, огорожею №1-3 по АДРЕСА_1 .

Не підлягають поділу, як окремий об`єкт, і будівельні матеріали, вироби та конструкції, які були використані в процесі будівництва прибудови до кафе-бару, офісу і складу, оскільки з допомогою таких було проведено самочинну реконструкцію громадського будинку (нежитлової будівлі) кафе-бару і вони є складовою частиною видозміненого об`єкта нерухомого майна спірної нежитлової будівлі.

Відтак, зважаючи на зазначене, суд дійшов переконання, що у задоволенні вимог позивачки про визнання за нею права власності на частку будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, що були використані в процесі будівництва прибудови до кафе-бару, офісу літ.«Б», складу літ.«В» по АДРЕСА_1 належить відмовити.

На підставі ст.ст.3, 15, 16, 203, 215, 355, 368, 372 ЦК України, ст.ст.60, 69, 70 СК України та керуючись ст.ст.3, 4, 12, 13, 76-83, 89, 259, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Первісний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Розділити спільно нажите ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в період шлюбу майно наступним чином:

- визнати за ОСОБА_3 право власності на частку земельної ділянки площею 0,3648 га, кадастровий номер :01:001:1275, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , - вартістю 4 363 400 грн.;

- визнати право власності та залишити за ОСОБА_3 транспорний засіб марки «Citroen Berlingo», днз НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , - вартістю 91 200 грн.;

- визнати за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 0,0948 га, кадастровий номер :01:001:1135, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: с.Остриця Чернівецького (кол.Герцаївського) району Чернівецької області, - вартістю 495 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою за адресою: с.Остриця Чернівецького району Чернівецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: с.Остриця Чернівецького району Чернівецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) 201 900 грн. в рахунок компенсації вартості її частки в спільному майні подружжя.

Припинити право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0948 га, кадастровий номер :01:001:1135, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: с.Остриця Чернівецького (кол.Герцаївського) району Чернівецької області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог за первісним позовом відмовити.

В задоволенні іншої частини позовних вимог за зустрічним позовом відмовити.

Забезпечення позову у вигляді арешту на нежитлові будівлі та споруди: складська будівля літ.«А» загальною площею 390,20 кв.м, прохідна літ.«В» площею 5.90 кв.м., нежитлова будівля кафе-бару з кімнатами для відпочинку, навіс літ.«Б», вбиральня, холодильна камера І, замощення ІІ, огорожа №1 за адресою АДРЕСА_1 , накладений на підставі ухвали Герцаївського районного суду Чернівецької області від 24.12.2020 р., скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 04 червня 2025 р.

Головуючий суддя