Справа №717/1424/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2025 селище Кельменці

Суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Проценко А.М., розглянувши матеріли заяви ОСОБА_1 , поданої адвокатом Валешною Оксаною Анатолівною, про забезпечення доказів до пред`явлення позову,

встановила:

Представник заявника Валешна О.А. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою про забезпечення доказів з вимогою про витребування з АТ «Державний ощадний банк України» інформації щодо відсутн6ості боргу ТзОВ «Дружба» перед АТ «Державний ощадний банк України» за договором відновлювальної кредитної лінії від 26.02.2003, укладеним між АТ «Ощадбанк» та ТзОВ «Дружба» (з наступними змінами та доповненнями) та щодо предмета застави адміністративної будівлі, розташованої по АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріли заяви про забезпечення доказів до пред`явлення позову на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства щодо форми та змісту, суддя доходить наступних висновків.

Забезпечення доказів - це оперативне закріплення у встановленому цивільним процесуальним законом порядку відомостей про факти, яке вчиняється суддею з метою використання їх як докази при розгляді та вирішенні цивільних справ у суді. Єдина мета забезпечення доказів - це їх фіксація для забезпечення можливості їх дослідження та оцінки при подальшому розгляді справи.

Відповідно до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. 1, 3 ст. 116 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом ( ч. 2 ст. 116 ЦПК України).

Вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення доказів викладені у статі 117 Цивільного процесуального кодексу України.

Заява про забезпечення доказів подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти;

4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;

5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів;

6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (ч.4 ст.117 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Таким чином, системний аналіз зазначених вище правових приписів ст.117 та ст.118 ЦПК України дозволяє дійти висновку про те, що розгляд заяви про забезпечення доказів в судовому засіданні з дотриманням вимог ч. 1, 2, 3 ст.118 ЦПК України може здійснюватися судом у разі відсутності підстав для повернення такої заяви.

Натомість недотримання заявником вимог ч. 1, 2, 3 ст.117 ЦПК України має наслідком повернення заяви про забезпечення доказів без її розгляду в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому ЦПК України.

Положенням абз. 1 ч. 4 ст. 116 ЦПК України визначено, що забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Аналізуючи положення ЦПК України у зіставленні з вимогами заявника насамперед слід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Заяву про забезпечення доказів, подану в порядку статей 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи відповідно до статті 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Більш того, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (статті 116-119 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (стаття 84 ЦПК України).

Вирішуючи питання про забезпечення доказів, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із задоволенням вказаної заяви.

Вимоги, що ставляться до форми та змісту заяви про забезпечення доказів, визначені положеннями статті 117 ЦПК України, серед іншого, включають обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Виходячи зі змісту поданої до суду заяви, суб`єктом звернення не наведено обґрунтування щодо необхідності забезпечення доказів, ризики їх втрати чи зникнення, а також можливість виникнення обставин утруднення їх отримання.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія (ч. 4 ст. 116 ЦПК України).

Слід звернути увагу, що заявник ставить перед судом вимогу про витребування доказів у АТ «Державний ощадний банк України», яке розташоване в місті Чернівці.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З урахуванням наведеного, суддею встановлено, що дана заява про забезпечення доказів до пред`явлення позову подана без дотримання вимог пункту 5 ч. 1 ст. 117 Цивільного процесуального кодексу України,

Керуючись статями 116-118, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

постановила:

Заяву ОСОБА_1 , поданої адвокатом Валешною Оксаною Анатолівною, про забезпечення доказів до пред`явлення позову повернути суб`єкту звернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.М.Проценко