Справа № 489/3509/24
Провадження №2/489/1670/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Ставратій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 21796,90 грн. та понесені судові витрати.

Мотивуючи свої вимоги тим, що між ТОВ «Кредобанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитні договори, згідно яких останній отримав кредитні кошти на умовах, визначених відповідними договорами. Відповідач свої зобов`язання за договорами не виконував, кредитну заборгованість не погашав, в зв`язку із чим виникла заборгованість за кожним з договорів, яка спільно становить 21796,90 грн. В подальшому між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладені Договори факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами, відповідно до умов яких позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаними вище договорами. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить стягнути заборгованість з відповідача в судовому порядку.

12.09.2024 представником відповідача адвокатом Ремешевським Є.А. було подано заяву про скасування заочного рішення, в який проти позову заперечував, вказував на те, що позивачем не доведено факту отримання кредитів, розрахунок заборгованості не можна брати як належний, оскільки він не містить дати та суми видачі кредиту, періоду нарахування процентів. Також в порушення вимог ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в період з 06.10.2023 по 23.10.2023 безпідставно нараховувались відсотки за користування кредитом.

Ухвалою суду від 15.05.2024, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

12 серпня 2024 судом ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Ухвалою суду від 26.09.2024, скасовано заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 серпня 2024 року по справі № 489/3509/24 та призначено справу до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 19.03.2025, призначено справу до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти позову заперечує.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

07 жовтня 2021 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 було підписано додаток про відкриття кредитної лінії №ПКК/141006 до заяви договору №612/980/РК, шляхом підписання заяви-договору та цього додатку, відповідно до якого клієнт просить, а Банк зобов`язується надати банківські послуги визначені договором, зокрема, відкрити позичальнику рахунок та виконувати операції за рахунком (не пізніше наступного дня після встановлення ліміту кредитної лінії більшого за 0,00 грн. відповідно до п. 1.3.2.6.2. цього додатку та Правил надання комплексних банківських послуг фізичним особам АТ «Кредобанк».

Відповідно до п. 1.3.1.1 Договору, Банк зобов`язується, в межах ліміту кредитування, встановленого у розмірі та на умовах обумовлених цим Додатком, Заявою-Договором та чинними, на момент укладення цього Додатку, умовами Правил ФО і Тарифами АТ «Кредобанк» - відкрити Клієнту кредитну лінію, в межах якої надавати йому грошові кошти згідно з цим Додатком, Правилами ФО та Тарифами, а Клієнт зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені цим Додатком, Правилами ФО і Тарифами.

Також, 07.10.2021 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву №141006 на отримання ліміту по кредитній картці, в якій позичальник зазначив бажану суму кредитного ліміту в розмірі 63000,00 грн.

Відповідно до п. 1.3.2.1. Договору, максимальний ліміт заборгованості за Кредитною лінією 200 000,00 грн. (Двісті тисяч гривень 00 копійок).

Відповідно до п. 1.3.2.2. Договору, термін кредитної лінії до 06.10.2024.

Відповідно до п. 1.3.2.3.1. Договору, процентна ставка - фіксована - 30 % річних, з дати укладення цього Додатку, крім періоду, вказаного у п. 1.3.2.3.2.2. цього Додатку до дати повернення Кредиту в повному обсязі.

Відповідно до п. 1.3.2.7.3. Договору, Клієнт зобов`язаний повністю погасити заборгованість за кредитом, виданими в межах Кредитної лінії, процентами, комісіями, неустойкою та іншими платежами, передбаченими Кредитним договором не пізніше терміну, вказаного у п. 1.3.2.2. цього Додатку або впродовж строку, передбаченого п. 1.3.2.7.5. цього Додатку.

Відповідно до п. 1.3.2.8.1.1. Договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором клієнт сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період прострочення від даті виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Клієнта.

П. 1.3.2.9.5. Договору передбачено, якщо після закінчення строку кредитування Кредит не буде повернуто (повністю або частково) Банку, Банк, відповідно до ст. 625 ЦК України має право вимагати а Клієнт зобов`язаний сплатити Банку залишок заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також суму процентів, розмірі визначеному згідно з п. 1.3.2.3.2.1. цього Додатку від простроченої суми за весь час прострочення.

Відповідно до п. 2 Договору, кредитний договір набуває чинності з моменту підписанні Сторонами цього Додатку та діє до моменту повного виконання Сторонами зобов`язань за кредитам договором.

24.10.2023 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу із відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №24102023, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №ПКК/141006 від 07.10.2021, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу №24102023 від 24.10.2023 Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 20393,32 грн., з яких: 13622,96 грн. - заборгованість в частині непогашеного кредиту; 6770,36 грн. - заборгованість в частині несплачених процентів за користування кредитом.

19 листопада 2018 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № О6082306/1, відповідно до умов якого Банком надано позичальнику кредит в сумі 30000,00 грн. на строк 12 місяців, з реальною процентною ставкою 34,49 %. Абсолютне значення подорожчання кредиту 9000,00 грн.

24.10.2023 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу із відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №24102023, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №О6082306/1 від 19.11.2018, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу №24102023 від 24.10.2023 Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 1403,58 грн., з яких: 1000 грн. - заборгованість в частині непогашеного кредиту; 403,58 грн. - заборгованість в частині несплачених процентів за користування кредитом.

Згідно з положеннями ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо)або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною першою статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно зі ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч. 1, 2ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч. 1, 3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з ч. 3 ст. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо твердження представника відповідача про відсутність в матеріалах справи документів, які підтверджують факт надання кредиту, що унеможливлює визначення дати видачі кредитних коштів та вірного визначення розміру плати за правомірне використання кредитних коштів, слід зазначити наступне.

До матеріалів справи долучено: Додаток про відкриття кредитної лінії № ПКК/141006 від 07.10.2021 до Заяви-Договору № 612/980/РК від 07.10.2021, підписаний сторонами. У вказаному документі, сторони погодили суму максимаьного ліміту кредитної лінії у розмірі 200000,00 грн., зі сплатою процентної ставки 30% річних, строком до 06.10.2024.

Також, в матеріалах справи міститься Анкета-заява № 141006 від 07.10.2021 ОСОБА_1 , в якому останній зазначив бажану суму кредитного ліміту - 63000,00 грн. строком на 36 місяців, з процентною ставкою 30% річних.

Встановлення особи здійснювалося паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 та РНОКПП, які долучені до матеріалів позовної заяви.

Щодо твердження представника відповідача про необгрунтованість суми заборгованості та неналежного розрахунку заборгованості, слід зазначити наступне.

Розрахунки заборгованості, на який посилався позивач у позові, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, виконання договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначені розрахунки з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Що стосується тверджень представника відповідача про відсутність належних доказів на підтвердження підписання відповідачем кредитних договорів та отримання кредитних коштів, то вони спростовуються дослідженими доказами.

Верховний Суд у постановах від 07 липня 2021 року у справі №420/370/19, від 02 жовтня 2018 року у справі №910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі №902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі №917/2101/17 неодноразово наголошував на необхідності застосування категорія стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К.» та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника вимога цього заявника заслуговує довіри».

Щодо тверджень відповідача про те, що з витягу з реєстру прав вимоги не вбачаються відомості про ціну відступлення та здійснення повної оплати за цими договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Поряд з цим, вимогами ч.1 ст. 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

У той же час, належними доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно до правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18) банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених Договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Суду позивачем не подано доказів первинних документів з надання відповідачеві кредитних коштів за всіма наведеними договорами, що позбавляє можливості оцінити докази на підтвердження заявлених позовних вимог, а розрахунок, довідка, складені позивачем за відсутності визнання таких відповідачем, не є підтвердженням такого.

Суд вважає, що додатки до договорів факторингу (акт прийому-передачі реєстру боржників та витяг з реєстру боржників, в яких зазначено прізвище, ім`я та по батькові боржника, номер договору, дата його укладання та сума боргу) без банківської виписки з особового рахунку позичальника, іншого доказу перерахування коштів відповідачу жодним чином не підтверджує, яку суму коштів отримав відповідач за укладеним договором, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена ним, та яка частина сплачена не була стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.

Враховуючи ненадання суду доказів на підтвердження позовних вимог в частині дотримання вимог ст.ст.1046, 1054, 517 ЦК України, а саме: не надано первинних документів, що підтверджують факти перерахування відповідачу коштів за кредитними договорами, чи інших належних і допустимих доказів не обґрунтовано наявність у відповідача заборгованості за таким у розмірі, зазначеному у розрахунку, у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості як за тілом кредиту, так і заборгованості за відсотками слід відмовити.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 247, 259, 263-265, Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , юридична адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено «03» червня 2025.

Суддя Н.О. Рум`янцева