"04" червня 2025 р. Справа № 363/2874/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення, системно заподіюваної моральної шкоди, створенням перешкод, в умисному ухиленні від виконання службових обов`язків та судового рішення, постановленого Іменем України,-

ВСТАНОВИВ:

27.05.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із вказаним позовом, в якому просив суд стягнути солідарно з Генерального прокурора та Офісу Генерального прокурора, шляхом списання з казначейського рахунку Державної казначейської служби України, в рахунок відшкодування, заподіяних позивачу моральних страждань, створенням перешкод, в умисному ухиленні від виконання службових обов`язків та судового рішення, постановленого Іменем України в розмірі - 141 000 грн.

Ухвалою суду від 30.05.2025 року зазначена позовна заява ОСОБА_1 до Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення, системно заподіюваної моральної шкоди, створенням перешкод в умисному ухиленні від виконання службових обов`язків та судового рішення, постановленого Іменем України залишена без руху. Позивачу надано, для усунення зазначених в цій ухвалі суду недоліків, строк тривалістю десять днів з дня отримання копії цієї ухвали. Крім того, роз`яснено, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява буде йому повернута. Копія ухвали надіслана позивачу.

03.06.2025 року від позивача ОСОБА_1 до суду спрямована заява, в якій він просив повернути йому матеріали позовної заяви для належного доопрацювання та посилення правової позиції.

Так, ст. 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Стаття 1 ЦПК України зазначає, що ЦПК України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших, визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

При застосуванні тієї чи іншої норми процесуального права суд повинен виходити із комплексного та ґрунтовного аналізу норм права загалом.

Так, діючим ЦПК України чітко розмежовано стадії: відкриття провадження у справі, підготовче провадження, розгляд справи по суті, зупинення і закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Згідно ч. 6 ст. 185 ЦПК України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Суддя звертає увагу, що прецедент на практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Таким чином, враховуючи, що позивач подав заяву про повернення йому позовної заяви до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі, що є його процесуальним правом, дана заява не суперечить вимогам закону, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, суд дійшов переконання про її та повернення на підставі п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, оскільки звернення до суду із даною заявою є проявом принципу диспозитивності цивільного судочинства.

Суд вважає необхідним роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України ,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення, системно заподіюваної моральної шкоди, створенням перешкод, в умисному ухиленні від виконання службових обов`язків та судового рішення, постановленого Іменем України - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.П. Дьоміна