Дата документу 30.04.2025 Справа № 2-1805/11
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 2-180511 Пр. № 22-ц/807/314/25Головуючий у 1-й інстанції: Сінєльнік Р.В. Повне рішення складено: 25.11.2024 року Суддя-доповідач: Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Подліянової Г.С., Трофимової Д.А.

за участі секретаря Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2024 року про відмову у задоволенні скарги у справі за скаргою ОСОБА_1 , орган державної виконавчої служби: ЛІВОБЕРЕЖНИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ ЗАПОРІЖЖІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ОДЕСА) (надалі ЛІВОБЕРЕЖНИЙ ВДВС), заінтересована особа - КОМУНАРСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ ЗАПОРІЖЖІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ОДЕСА) (надалі КОМУНАРСЬКИЙ ВДВС), на дії старшого державного виконавця КОМУНАРСЬКОГО ВДВС МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ У ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ, стягувач ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною скаргою (т.с.1 а.с. 37-39), в якій просив: - визнати протиправними дії старшого державного виконавця КОМУНАРСЬКОГО ВДВС МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ У ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ Копач Яни Миколаївни щодо накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП 50259491 від 17.09.2018 року; - визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця КОМУНАРСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ У ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ Копач Яни Миколаївни від 17.09.2018 року, винесену у виконавчому провадженні ВП 50259491.

В обґрунтування скарги боржник зазначав, що на виконанні у ЛІВОБЕРЕЖНОГО ВДВС знаходиться виконавче провадження № 50259491 щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 . Дане виконавче провадження було відкрито 24.02.2016 року КОМУНАРСЬКИМ ВДВС МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ У ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ та перебувало там на виконанні до вересня 2020 року. В жовтні 2020 року ЗАВОДСЬКИМ ВДВС У МІСТІ ЗАПОРІЖЖІ ПІВДЕННО-СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ прийнято виконавче провадження № 50259491 до виконання. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження 17.09.2018 року було винесено постанову державного виконавця про накладення штрафу. Відповідно до тексту постанови, старшим державним виконавцем КОМУНАРСЬКОГО ВДВС МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ У ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ Копач Я.М., при примусовому виконанні виконавчий лист № 0809/6812/2012 виданий 12.02.2013 у боржника виникла заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої, від 14.09.2018 складає 122442,64 грн., що перевищує суму відповідних платежів за три роки. Даною постановою старшим державним виконавцем КОМУНАРСЬКОГО ВДВС МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ У ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ Копач Я.М. було прийнято рішення про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 61221,32 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Сінєльнік Р.В. (т.с.1 а.с. 49).

Ухвалою суду першої інстанції (т.с.1 а.с. 61) витребувано у ЛІВОБЕРЕЖНОГО ВДВС завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 50259491. Залучено у якості заінтересованої особи КОМУНАРСЬКИЙ ВДВС У МІСТІ ЗАПОРІЖЖІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ОДЕСА).

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2024 року (т.с.2 а.с. 98-101) у задоволенні вищезазначеної скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, боржник ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (т.с.2 а.с. 108-111) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу у повному обсязі.

В автоматизованому порядку 10.12.2024 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Подліянову Г.С. (т.с.2 а.с. 117). Ухвалою апеляційного суду від 11.12.2024 року (т.с.2 а.с.118) дану справу витребувано у суду першої інстанції, яка фактично надійшла 20.12.2024 року (т.с.2 а.с.121). Ухвалою апеляційного суду апеляційну скаргу залишено без руху (т.с.2 а.с.123), апелянт усунув недоліки апеляційної скарги у встановлений апеляційним судом строк 02.01.2025 року (т.с.2 а.с.125-135). В автоматизованому порядку 06.01.2025 року суддею Поляковим О.З. у цій справі замінено суддю Кочеткову І.В. у зв`язку з тривалою відпусткою останньої (т.с. 2 а.с. 136-137). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито 06.01.2025 року (т.с.2 а.с. 138), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (т.с.2 а.с. 139), враховуючи відповідне навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, штат суддів апеляційного суду (10) взагалі, відпустку судді-доповідача у період з 17.02.2025 року по 03.03.2025 року включно (довідка т.с. 2 а.с. 155). В автоматизованому порядку 18.03.2025 року суддею Трофимовою Д.А. у цій справі замінено суддю Полякова О.З. у зв`язку з тривалою відпусткою останнього (т.с. 2 а.с. 165-166).

Учасники цієї справи своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі не скористались.Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Державний виконавець Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Копач Я.М., як представник відділу, подала апеляційному суду заяву (т.с. 2 а.с. 151-154), в якій просила апеляційний суд 19.03.2025 року розглядати дану справу без участі представника цього відділу, вирішення питання по суті справи залишає на розсуд суду.

У судовому засіданні, призначеному на 19.03.2025 року (т.с. 2 а.с. 167-170), апеляційним судом було розпочато розгляд цієї справи по суті: заслухано доповідь судді-доповідача, пояснення боржника ОСОБА_1 , у розгляді справи оголошено перерву в порядку задоволення клопотання боржника, який після роз`яснення його апеляційним судом в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України права надати (не надати) апеляційному суду свій контррозрахунок заборгованості по аліментам із додаванням відповідних платіжних документів та доказів щомісячних ним сплат щомісячних нарахованих аліментів, від якої державний виконавець мав розраховувати розмір штрафу у виконавчому провадженні ВП 50259491 від 17.09.2018 року, а також наслідки ненадання останніх, а саме: апеляційний суд буде розглядати дану справу на підставі наявних у цій справі матеріалів та доказів, вважав за доцільне скористатись роз`ясненим йому правом.

У квітні 2025 року боржник ОСОБА_1 надав апеляційному суду заяву про приєднання до матеріалів справи свого контррозрахунку заборгованості зі сплати аліментів із додатками до нього на підтвердження цих сплат (т.с. 2 а.с. 183-220).

У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи, у тому числі стягувач ОСОБА_2 через свого представника, що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, (т.с. 2 а.с. 171, 176-178), всі учасники цієї справи не з`явилась, окрім боржника ОСОБА_1 , про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності учасників цієї справи, які не з`явились,за присутності боржника ОСОБА_1 .

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді-доповідача, додаткові пояснення боржника ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши контррозрахунок боржника заборгованості зі сплати ним аліментів із додатками до нього (т.с. 2 а.с. 183-220) та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити …нове рішення.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами статті 35 і глави 9 розділу III цього Кодексу з особливостями, зазначеними у статті 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вищезазначеної скарги боржника керувався ст. ст. 447-451 ЦПК України та виходив із такого.

Судом встановлено, що на виконанні у Лівобережному відділі державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження № 50259491 щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 (т.с. 1 а.с. 71-250, т.с. 2 а.с. 1-84).

Згідно ст. 449 ЦПК України: «Скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.»

Враховуючи, позицію скаржника ОСОБА_1 постанова від 17.09.2018р. про накладення штрафу поштою боржником не отримувалась, вперше про її текст скаржник дізнався в квітні 2024р. від співробітників банку щодо застосування до нього примусових заходів відносно її виконання, інші відомості суду першої інстанції та докази протилежного суду першої інстанції не надані, тому судом першої інстанції поновлюється пропущений строк на подання скарги ОСОБА_1 , як пропущений з поважної причини.

Дане виконавче провадження було відкрито 24.02.2016 року Комунарським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та перебувало там на виконанні до вересня 2020 року. В жовтні 2020 року Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято виконавче провадження № 50259491 до виконання.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження 17.09.2018 року було винесено постанову державного виконавця Копач Я.М. про накладення штрафу на ОСОБА_1 в сумі 61221,32 грн. (т.с. 1 а.с. 96-97).

Відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік або більше.

Відповідно до тексту постанови, старшим державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Копач Яною Миколаївною, при примусовому виконанні виконавчий лист № 0809/6812/2012 виданий 12.02.2013 у боржника виникла заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої, від 14.09.2018 складає 122442,64 грн., що перевищує суму відповідних платежів за три роки (т.с. 1 а.с. 89-90).

Розмір зазначеної заборгованості підтверджено розрахунком заборгованості державного виконавця Комунарського ВДВС Копач Я.М. від 14.09.2018р. (т.с. 1 а.с. 89-90). Доказів сплати аліментів або погашення заборгованості по сплаті аліментів матеріали ВП не містять.

Вказаний розрахунок державного виконавця боржником ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не оскаржений та є чинним на сьогоднішній день.

В подальшому, розмір зазначеної заборгованості підтверджено розрахунком заборгованості державного виконавця Копач Я.М. від 01.04.2019р., при цьому станом на 01.04.19р. загальний розмір заборгованості складав 137475,06 грн. (т.с. 1 а.с. 101).

В подальшому, розмір зазначеної заборгованості підтверджено Розрахунком заборгованості державного виконавця Копач Я.М. від 22.05.2020р., при цьому станом на 22.05.20р. загальний розмір заборгованості складав 174283,67 грн. (т.с. 1 а.с. 113).

В подальшому, розмір зазначеної заборгованості підтверджено Розрахунком заборгованості державного виконавця від 15.09.2020р., при цьому станом на 15.09.20р. загальний розмір заборгованості складав 188256,72 грн. (т.с. 1 а.с. 163-164).

Вказані Розрахунки державного виконавця боржником ОСОБА_1 у встановленому законом порядку також не оскаржені та є чинним на сьогоднішній день.

В своїй скарзі ОСОБА_1 посилається на Розрахунки заборгованості державного виконавця Лівобережного ВДВС Гайдаш О.С. (т.с. 1 а.с. 41-42, 44-45), в яких, на його думку, відсутня заборгованість, яка є предметом скарги та була підставою для накладення на нього стягнення.

Але, розрахунок, доданий до листа держвиконавця від 19.02.20р., самим державним виконавцем не підписаний (т.с. 1 а.с. 41-42 ) і матеріалами ВП щодо сплати аліментів не підтверджений.

Розрахунок від 30.09.22р., підписаний держвиконавцем Гайдаш О.С. (т.с. 1 а.с. 44) та розрахунок без дати, теж підписаний держвиконавцем Гайдаш О.С. (т.с. 1 а.с. 45), також матеріалами ВП щодо сплати аліментів не підтверджені.

Доказів того, що ОСОБА_1 перед накладенням на нього 17.09.2018р. штрафу в сумі 61221,32 грн. сплатив заборгованість в сумі 122442,64 гривень, яка була зафіксована Розрахунком державного виконавця Копач Я.М. станом на 31.08.2018р., суду першої інстанції надано не було.

Інших відомостей та належних доказів, які б спростовували факт наявності боргу або вказували на протилежне, учасники процесу суду не надали.

Отже, державний виконавець Копач Я.М. діяла відповідно до вимог діючого законодавства в межах наданих їй законом повноважень, тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі повністю погодитись не можна з таких підстав.

Так, хоча суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що, враховуючи, позицію скаржника ОСОБА_1 постанова від 17.09.2018р. про накладення штрафу поштою боржником не отримувалась, вперше про її текст скаржник дізнався в квітні 2024 року від співробітників банку щодо застосування до нього примусових заходів відносно її виконання, інші відомості суду першої інстанції та докази протилежного суду першої інстанції не надані, тому суд у цій справі має право поновити пропущений строк на подання скарги ОСОБА_1 , як пропущеного з поважної причини.

Також, вищезазначена скарга боржника ОСОБА_1 підлягає розгляду саме в порядку цивільного судочинства, що узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові ВС від 17.05.2023 року у справі ЄУН 521/10385/22, з посиланням на те, що ВП ВС відступила від правового висновку, викладеного в постанові ВП ВС від 04.03.2020 року у справі ЄУН № 682/3112/18, в якій зокрема, оскаржувалася постанова державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, про те, що відповідно до ч. 4 ст. 74 ЗУ № 1404- VІІІ скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства (витяг з ЄДРСР - т.с. 2 а.с. 152-183).

Проте, при розгляді вищезазначеної скарги боржника ОСОБА_1 по суті, суд першої інстанції не повністю сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи, а саме: - не звернув належної уваги на докази, які надавав боржник державному виконавцю (т.с. 2 а.с. 19-21 зворот) та суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 40-47, 58-59), у тому числі в порядку витребування судом першої інстанції у цій справі матеріалів виконавчого провадження (т.с. 1 а.с. 71-250, т.с. 2 а.с. 1-84), на спростування розрахунку суми заборгованості аліментів старшого державного виконавця Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі ОСОБА_4 саме у розмірі 122442,64 грн., - не роз`яснював боржникові його право в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України надати (не надати) суду першої інстанції у цій справі свій контррозрахунок заборгованості по аліментам із додаванням інших додаткових відповідних платіжних документів та доказів щомісячних ним сплат щомісячних нарахованих аліментів, від якої державний виконавець мав розраховувати розмір штрафу 17.09.2018 року у виконавчому провадженні ВП 50259491, а також наслідки ненадання останніх, а саме: суд першої інстанції буде розглядати дану справу на підставі наявних у цій справі матеріалів та доказів.

У зв`язку із чим, вказане право було роз`яснено боржникові вже в апеляційному суді апеляційним судом на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги боржника, яким останній скористався, надав апеляційному суду заяву про приєднання до матеріалів справи свого контррозрахунку заборгованості зі сплати аліментів із додатковими іншими доказами до нього на підтвердження цих сплат (т.с. 2 а.с. 183-220), якій у цій справі може бути прийнятий апеляційним судом лише частково в частині суми заборгованості 27003,95 грн., що у тому числі узгоджується із розрахунком старшого державного виконавця Заводського ВДВС у м. Запоріжжя (т.с. 2 а.с. 112-116 зворот).

Оскільки, апеляційним судом встановлено, що боржник ОСОБА_1 частково добровільно сплачувались аліменти, проте, на момент передачі виконавчого провадження із Комунарського у Заводський ВДВС у м. Запоріжжі 05.10.2020 року у матеріалах виконавчого провадження були частково відсутні відповідні квитанції про сплату боржником аліментів, так й відповідні довідки про доходи боржника, на підставі яких у тому числі мала робити розрахунок заборгованості старший державний виконавець Копач Я.М., з урахуванням вимог ст. 18 ч. 1 ЗУ «Про виконавче провадження»: «Обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців», а саме: виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, у тому числі з урахуванням суми фактичного доходу платника аліментів (т.с. 2 а.с. 187-220), та які у подальшому були правильно враховані у розрахунку старшого державного виконавця Заводського ВДВС у м. Запоріжжя (вих. № від 19.02.2020 року - т.с. 2 а.с. 112-116).

І хоча, боржник вищезазначений розрахунок заборгованості по аліментах старшого державного виконавця Копач Я.М. на суму 122442,62 грн., якій став підставою для накладення на нього штрафу у розмірі саме 61221,32 грн. (постанова, копія - т.с. 1 а.с. 96-97), у судовому порядку окремо не оскаржував (належні, допустимі докази протилежного у цій справі відсутні та боржником суду не надані), проте, встановлено, що боржник з ним з дати ознайомлення із ним та постановою про накладення штрафу, не погоджувався та надавав вже іншому державному виконавцю, у провадженні якого перебувало виконавче провадження, документи на його спростування в частині; однак, це також не звільняло суд першої інстанції саме від надання самостійної оцінки ним вказаного розрахунку заборгованості по аліментам у цій справі, як саме підстави для накладення вказаного вище штрафу у вказаному розмірі, у з урахуванням всіх вищезазначених встановлених апеляційним судом обставин цієї справи.

Оскільки, в силу вимог п. 14 ч. 4 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» N 1404-VIII від 02.06.2016 в редакції ЗУ № 2475-VIII від 03.07.2018: «…За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів».

Таким чином, старший державний виконавець Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Копач Я.М. мала право на винесення нею постанови 17.09.2018 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП 50259491, але в іншому розмірі - 13501,98 грн. (розрахунок: ст. 71 ч. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» - 50% від суми заборгованості - 27003,96 грн. - т.с. 2 а.с. 112-116).

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2024 року у цій справі слід скасувати, ухвалити у цій справі нове судове рішення у вигляді постанови; скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково; визнати протиправними дії старшого державного виконавця КОМУНАРСЬКОГО ВДВС МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ У ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ Копач Я.М. та визнати протиправною і скасувати постанову старшого державного виконавця КОМУНАРСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ У ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ Копач Я.М. від 17.09.2018 року, винесену у виконавчому провадженні ВП 50259491 в частині розміру штрафу, що перевищує 13501,98 грн., вважати правильним штраф у розмірі 13501,98 грн.; в іншій частині вимог відмовити.

Крім того, боржник в силу вимог закону був звільнений від сплати судового збору при подачі вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі. Оскільки Конституційний Суд України 13.05.2024 року визнав неконституційними приписи Закону України «Про судовий збір», якими у виконавчому провадженні зобов`язано сплачувати судовий збір при поданні апеляційної і касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 141, 367-368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2024 року у цій справі скасувати.

Ухвалити у цій справі нове судове рішення у вигляді постанови.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця КОМУНАРСЬКОГО ВДВС МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ У ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ Копач Яни Миколаївни та визнати протиправною і скасувати постанову старшого державного виконавця КОМУНАРСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ У ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ Копач Яни Миколаївни від 17.09.2018 року, винесену у виконавчому провадженні ВП 50259491 в частині розміру штрафу, що перевищує 13501,98 грн., вважати правильним штраф у розмірі 13501,98 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова апеляційним судом складена 20.05.2025 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Подліянова Г.С.Трофимова Д.А.