КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 червня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 752/21798/24

провадження номер: 22-ц/824/10815/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Верланова С.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року у складі судді Машкевич К.В., у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року в позові Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 16 квітня 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві подало апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, направивши її засобами поштового зв`язку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року матеріали справи витребувано із суду першої інстанції.

21 травня 2025 року до Київського апеляційного суду від суду першої інстанції надійшли матеріали справи.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом та підлягає залишенню без руху, оскільки заявником не сплачено судовий збір.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві заявило клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві утримується за рахунок державного бюджету, є державним органом з відповідним обсягом фінансування та затвердженим кошторисом для фінансування власної установи. Скаржник посилається на ч.2 ст.73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

У задоволенні вказаного клопотання слід відмовити з таких підстав.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті): 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Системний аналіз ст.8 Закону України «Про судовий збір» вказує на те, що законодавець, визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5 є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 дійшла висновку, що положення пунктів 1 та 2 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п.3 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстав для розгляду апеляційним судом питання про звільнення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від сплати судового збору немає.

Отже, наведена норма взагалі не передбачає звільнення юридичних осіб від сплати судового збору.

Враховуючи те, що Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві не наведено обґрунтованих підстав, за яких суд апеляційної інстанції може звільнити від сплати судового збору, та не додано будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору, клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й державних органів.

Відхиляючи клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві апеляційний суд керується практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово вказував, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання особі права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Надання необґрунтованих переваг одній стороні перед іншою, в тому числі щодо сплати судового збору, буде порушувати принципи змагальності та рівності сторін перед законом та судом, встановлені ч.3 ст.2 ЦПК України.

Оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві не звільняється від сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги, то воно зобов`язане сплатити судовий збір у розмірі ставки, визначеної відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з п.п.1.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві оскаржує рішення суду першої інстанції у повному обсязі, оскільки просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Ураховуючи характер спору та клопотання у скарзі, Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві необхідно сплатити судовий збір у розмірі 4 542 грн 00 коп.

Судовий збір має бути сплачено за реквізитами: отримувачГУК у м.Києві/Соломян. р-н; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA0026010; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: 101, судовий збір за апеляційною скаргою (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський апеляційний суд.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того,положеннями ст.14 ЦПК України визначено, що Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Згідно з п.2 ч.2 ст.356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету особи, яка подала апеляційну скаргу.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві не вказало про наявність або відсутність у нього зареєстрованого електронного кабінету у підсистемі Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Відповідно до положень ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Оскільки апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві не оплачена судовим збором та ним не вказано про наявність або відсутність у нього зареєстрованого електронного кабінету у підсистемі Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, то апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ,

У Х В А Л И В:

Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в місті Києві у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року залишити без руху та надати йому строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М. Верланов