Номер провадження 2/243/208/2025
Номер справи 243/2939/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

23 травня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Агеєвої О.В.,

за участю:

-секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

- представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Борейка О.І.,

- відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області та в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , про звільнення від сплати аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з Рішенням Слов`янського міського суду Донецької області від 09.03.2000 у справі № 2- 54-2000 із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 стягнуті аліменти у розмірі по 1/8 частини усіх видів щомісячного заробітку (доходу), починаючи з 09.09.1998.

Відповідач є його батьком. З 28.09.2018 він є пенсіонером за віком, розмір його пенсії з березня 2023 року складає 2760 грн.

Щомісячний розмір аліментів, що утримується з нього на користь відповідача складає 1380 грн.

Після відрахування із доходу позивача аліментів на утримання батька, він отримує пенсію в розмірі 1380 грн., інших видів доходу позивач не має.

Отже, після відрахування з пенсії позивача аліментів на утримання відповідача, у нього для проживання залишається дохід істотно менший за встановлений законом гарантований прожитковий мінімум доходів для громадян.

Разом з цим, позивач має двох дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Донька позивача - ОСОБА_6 є студенткою Донецького національного медичного університету стоматологічного факультету. Навчання триває з 15.09.2022 до 30.06.2027. Вона навчається на денній формі, за контрактом. Загальна вартість навчання - 181900 грн, що становить за один рік навчання - 36380 грн.

У зв`язку із російською агресією, початком війни, з метою захисту суверенітету, територіальної цілісності та незалежності України, 25.02.2022 позивач був призваний на військову службу по мобілізації.

У період із 06.07.2022 по 17.11.2022 та з 25.11.2022 по 03.12.2022, перебуваючи на території Донецької та Луганської областей позивач брав участь у бойових діях (довідка від 04.02.2023 № 25чнт). У серпні 2022 року, перебуваючи у зоні бойових дій, в результаті обстрілів отримав бойове травмування.

22.05.2023 Обласною МСЕК № 2 позивачу визначено 2 групу інвалідності, безтерміново. Причина інвалідності - захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини. Ступінь втрати професійної працездатності у відсотках - 80. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності: стаціонарне лікування в профільних відділеннях, нагляд у невролога, психолога, кардіолога, сурдолога, сімейного лікаря.

Отже, після отриманих бойових травм позивач став непрацездатним, він потребує постійного лікування, на що необхідні грошові кошти. Окрім пенсії по віку, він не має іншого доходу. Після відрахування аліментів на утримання відповідача, розмір доходу позивача залишається менше гарантованого державою прожиткового мінімуму доходів громадян. Разом з цим, позивач в силу положень статей 198-201 СК України, позивач зобов`язаний утримувати своїх доньок, котрі продовжують навчання для здобуття спеціальності.

Просить суд звільнити його від обов`язку утримувати батька ОСОБА_2 , сплачувати аліменти щомісяця в розмірі 1/8 частини усіх видів щомісячного заробітку (доходу), який покладений на нього рішенням Слов`янського міського суду Донецької області від 09.03.2000 у справі № 2-54-2000.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Борейко О.І. в судовому засіданні вимоги позивача підтримав, просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 вимоги позивача не визнав, вважає, що син і в подальшому повинен сплачувати йому аліменти. Також до суду ним було надано відзив на позов, в якому він також зазначив, що позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, намагається ввести суд в оману. Зазначає, що ОСОБА_2 є фізичною особою - підприємцем, однак про дану обставину він у позові не зазначає, також позивач не надає довідку про свої доходи, оплату за навчання дочки ОСОБА_5 сплачує її мати - дружина позивача ОСОБА_8 , крім того у неї у власності знаходяться земельні ділянки та нежитлове приміщення «Аптека», від яких вона отримує прибутки. Крім того, позивач має заборгованість зі сплати аліментів 82852 грн., внаслідок чого ОСОБА_2 не мав можливості вчасно заплатити за квартиру, тому має заборгованість зі сплати комунальних послуг 4298,61 грн., а також він витрачає на ліки кожен місяць 3000,00 грн., тому йому не вистачає його пенсії.

Тому просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача в повному обсязі.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_2 є батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Слов`янського міського суду Донецької області від 09.03.2000 у справі № 2-54-2000 з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі по 1/8 частини усіх видів щомісячного заробітку (доходу), починаючи з 09.09.1998.

18 жовтня 2000 року Кам`янським відділом державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_5.

Державним виконавцем надано розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по ВП НОМЕР_5, з якого вбачається, що за період з 09.08.1998 по 17.08.2023 боржник ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 1/8 частки доходу в сумі 82852,40 грн.

Згідно зі ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Частиною 1 ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Згідно ч. 2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

Тлумачення ст. 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх «дітей» утримувати своїх батьків виникає на підставі сукупності наступних умов - походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення), непрацездатність матері, батька та потреба матері, батька в матеріальній допомозі.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. На цей час, у позивача - платника аліментів змінилися обставини, що впливали на можливість стягнення аліментів, їх розмір, а саме: змінився майновий стан та стан здоров`я позивача.

З довідки від 04.02.2023 № 25чнт, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 , в період із 06.07.2022 по 17.11.2022 та з 25.11.2022 по 03.12.2022, перебуваючи на території Донецької та Луганської областей ОСОБА_1 брав участь у бойових діях.

У серпні 2022 року, перебуваючи у зоні бойових дій, в результаті обстрілів отримав бойове травмування. Від евакуації відмовився з об`єктивних причин, адже як командир не міг залишити бойовий підрозділ (свідоцтво про хворобу № 4079 від 27.03.2023).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 162 від 09.04.2023 ОСОБА_1 звільнений з військової служби у відставку за пунктом «б» (за станом здоров`я)п.2 ч.4 ст. 26 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу».

22.05.2023 Обласною МСЕК № 2 ОСОБА_1 визначено 2 групу інвалідності, безтерміново. Причина інвалідності - захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини. Ступінь втрати професійної працездатності у відсотках - 80.

Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності: стаціонарне лікування в профільних відділеннях, нагляд у невролога, психолога, кардіолога, сурдолога, сімейного лікаря. Отже, після отриманих бойових травм позивач став непрацездатним, він потребує постійного лікування, на що необхідні грошові кошти.

З довідки № 752515 від 08.06.2023, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, вбачається, що розмір щомісячної пенсії ОСОБА_1 з березня 2023 року складає 2760 грн.

З довідки від 08.06.2023 виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області , вбачається, що щомісячний розмір аліментів, що утримується із позивача на користь відповідача складає 1380 грн. Після відрахування із доходу позивача аліментів на утримання батька, він отримує пенсію в розмірі 1380 грн ., що підтверджується довідкою № 721210 від 06.06.2023.

З матеріалів справи вбачається, що пенсія ОСОБА_2 складає з березня 2022 року по лютий 2023 року 5042,48 грн., З березня 2023 року по лютий 2024 року - 5900,63 грн., з березня 2024 року по лютий 2025 року -6315,68 грн.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними. Таким чином, необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги не є абсолютним.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача ОСОБА_2 на ті підстави, що він має заборгованість зі сплати комунальних послуг внаслідок того, що позивач має заборгованість зі сплати аліментів, а також він має витрати на ліки близько 3000 грн., оскільки такі твердження відповідача не підтверджені матеріалами справи.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, беручи до уваги досліджені на їх підтвердження докази, враховуючи що позивач має захворювання, є інвалідом 2 групи, має мінімальну пенсію 2760 грн., після отриманих бойових травм позивач став непрацездатним, він потребує постійного лікування, про що зазначено у довідці МСЕК, а відповідач ОСОБА_2 має пенсію 6315,68 грн., яка перевищує пенсію позивача більше ніж 2 рази, крім того ОСОБА_2 не довів суду ту обставину, що його матеріальне становище потребує отримання сторонньої матеріальної допомоги, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів, призначених за рішенням суду від 09.03.2000 у справі № 2-54-2000.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, та звільнений від сплати судового збору, а відповідач ОСОБА_2 також є інвалідом 1 групи та також звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , від обов`язку утримувати батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , сплачувати аліменти щомісяця в розмірі 1/8 частини усіх видів щомісячного заробітку (доходу), який покладений на нього рішенням Слов`янського міського суду Донецької області від 09.03.2000 у справі № 2-54-2000.

Судовий збір по справі віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02 червня 2025 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Донецької області О.В. Агеєва