Справа №701/82/24
Номер провадження2/701/18/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - Калієвського І.Д.

за участю секретаря - Байдужої Г.І.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

з участю представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Маньківка справу за позовом ОСОБА_3 до Іваньківської сільської ради про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача мати, ОСОБА_4 . Померлою 27 жовтня 2001 року було складено заповіт (реєстр №24), посвідчений виконкомом сільської ради с. Крачківка Маньківського району, відповідно до якого позивача мати ОСОБА_4 заповідала її, дочці ОСОБА_3 все належне їй рухоме і нерухоме майно. На підставі даного заповіту нотаріусом позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 09.08.2003 року (реєстр №1685), у відповідності до якого вона прийняла у спадок житловий будинок, який належав позивача матері і який знаходиться в с. Крачківка Уманського району Черкаської області. В січні місяці 2022 року її стало відомо, що спадкодавець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до 1986 року знаходилася у трудових відносинах з КСП «Шлях до комунізму» та СВАТ «Іваньки», набула статусу члена КСП та СВАТ «Іваньки», на початку 2001 року приймала участь в розпаюванні даного підприємства. За даними ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, згідно з Виписки протоколу засідання комісії по розподілу земельних ділянок між власниками земельних паїв від 18.12.2003 року №2, ОСОБА_4 , 1925 р.н., виділено ділянку № НОМЕР_1 , площею 2,50 га. Сертифікати надавалися особам, які перебували у трудових відносинах з КСП «Шлях до комунізму» та СВАТ «Іваньки» починаючи з 1960 року та включно по 1990 рік. У відповідності до даних «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай), що видаються Маньківською райдержадміністрацією Маньківського району Черкаської області СВАТ «Іваньки»», наданої ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 26.03.2002 року видано сертифікат на земельну частку (пай), площею 2,50 га., РН №991092, на підставі розпорядження Маньківської райдержадміністрації №10 від 30.01.2002 року. В той же час, в свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна, що перейшло її в порядку спадкування, не було включено дану земельну ділянку, оскільки, як зазначено вище позивача мати (спадкодавець) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та виготовити на власне ім`я державний акт на право власності на дану земельну ділянку. В липні місяці 2023 року позивач звернулася до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу її свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,50 га., яка розташована в межах Іваньківської сільської ради. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Шевченко Н.Г., Маньківської державної нотаріальної контори від 12.07.2023 року слідує, що на підставі заяви ОСОБА_3 , від 18.04.2002 року про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , державним нотаріусом ... була відкрита спадкова справа №261 за 2002 рік... ., на момент заведення спадкової справи виявлено заповіт посвідчений Крачківською сільською радою ... 27.11.2001 року за №24 від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_3 . Оскільки, приватизація вказаної земельної ділянки не завершена, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку. З постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що ОСОБА_3 , є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті її матері ОСОБА_4 . Крім того, з даної постанови та заповіту вбачається, що позивач є спадкоємицею всього майна померлої ОСОБА_4 . Паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям здійснювалося згідно Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність ...», відповідно до якого право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, с/г кооперативу, с/г акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, ..., відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Маньківська райдержадміністрація своїм розпорядженням від 30.01.2002 року №10 «Про затвердження розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах», затвердила по с/г ВАТ «Іваньки» вартість земельної частки (паю) в сумі 14720,4 грн., та її розмір 3,04 умовних кадастрових гектарів; просила Черкаський філіал інституту землеустрою та комісію по проведенню паювання земель колективної власності с/г ВАТ «Іваньки» оформити сертифікати на право на земельну ділянку (пай) і подати їх на затвердження голові державної адміністрації. Відповідно до «Технічної документації по паюванню земель переданих у спільну часткову власність сільськогосподарському ВАТ «Іваньки» Крачківської, Попівської та Іваньківської сільських рад Маньківського району Черкаської області», наданої на її запит Інститутом землеустрою (Черкаський філіал) слідує, що у відповідності до виписки із протоколу №2 загальних зборів СВАТ «Іваньки» від 10.10.2001 року затверджено комісію по питанню паювання земель СВАТ «Іваньки». У відповідності до «Списку членів сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства «Іваньки» на паювання земель СВАТ «Іваньки» було включено позивача матір - ОСОБА_4 . З листа ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 05.07.2022 року (вих. №ПІ-120/0-126/0/60-22) слідує, мова оригіналу: «...Разом з тим, за наявною інформацією у Відділі №3 Управління адміністративних послуг Головного управління, у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) було здійснено запис за №37 від 26.02.2002 року щодо реєстрації сертифікату серії РН №991092 на ім`я ОСОБА_4 відповідно до розпорядження райдержадміністрації від 30.01.2002 року №10. Проте, примірника сертифікату на право на земельну ділянку у Відділі №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління відсутні, у зв`язку з чим немає можливості надати їх копії». Листом від 16.01.2023 року (вих. №55/02-31) на його запит Іваньківська сільська рада надала «Технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв) на території Крачківської та Попівської сільських рад Маньківського району Черкаської області» підготовленої ДП «Черкаський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» від 2005 року, у якій міститься «Додаток до розпорядження райдержадміністрації від 15.09.2004 року №298. Даний Додаток містить «Список громадян, яким передаються у приватну власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірі та по ділянках на території Крачківської та Попівської сільських рад» - Відповідно до даного Списку у позивача мати ОСОБА_4 виникли право на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 2,50 га., (№п/п 26). Листом від 17.10.2022 року (вих. №ПІ-159/0-167/0/63-22), на її запит ГУ Держгеокадастру у Черкаській області надало виписку з Протоколу засідання комісії по розподілу земельних ділянок власниками земельних паїв від 18.12.2003 року №2 та Додаток до протоколу зборів власників сертифікатів по розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) на території Попівської сільської ради від 18.12.2003 року №2 де власником земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 2,50 га., є ОСОБА_4 . Даним листом наданий список членів СВАТ «Іваньки», у якому за №37 значиться позивача мати, - ОСОБА_4 та Книга реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Маньківською райдержадміністрацією Маньківського району Черкаської області СВАТ «Іваньки», у якій за №37 зазначено, мова оригіналу: «сертифікат серія РН №991092; зареєстровано 26.03.2002; ПІБ власника сертифікату ОСОБА_4 ; місце проживання власника сертифікату с. Крачківка; назва колективного сільськогосподарського підприємства, кооперативу, товариства СВАТ «Іваньки» .... На позивача запит регіональне відділенні Фонду державного майна України по ... Черкаській ... областях листом від 31.01.2023 року надіслало лист, до якого надало Положення про розподіл безоплатно переданої частки державного майна серед працівників підприємства та прирівняних до них осіб. У даний список колишніх працівників підприємства, майно якого приватизується, що мають пільги на придбання акцій СВАТ «Іваньки».... До даного списку для придбання акцій СВАТ «Іваньки» було включено її мати ОСОБА_4 , робочу, паспорт НОМЕР_2 , виданий Маньківським РВВС 14.05.1998 року. Із Наказу Іваньківського цукрового комбінату від 08.05.1975 року №49 слідує, мова оригіналу: «В связи с присоединением колхоза «Шлях до коммунизму» с. Крачковка к свеклосовхозу Иваньковского сахкомбината, создания отделения «Крачковка» и на основании приказа по Черкасскому свеклосахаротресту №105 от 04.05.1975 г., приказьіваю: назначить на должности ... следующих товарищей: ... ОСОБА_5 дояркой». Спадкодавець, тобто позивача мати ОСОБА_4 була членом колективного сільськогосподарського підприємства, перебувала з ним у трудових відносинах, приймала участь в розпаюванні земель даного сільськогосподарського підприємства, на її ім`я був виписаний сертифікат, який надавав їй право на земельну ділянку № НОМЕР_1 в межах Крачківської сільської ради площею 2,50 га., тобто розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України. Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основний документ, що підтверджує право на земельну частку (пай) - це сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Разом з тим право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадкування (ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва». Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права па завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. За наявних обставин позивач звернулася до суду із даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, представника позивача, відповідача та представника відповідача, свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача мати, ОСОБА_4 (а.с.9,11).

Померлою 27 жовтня 2001 року було складено заповіт (реєстр №24), посвідчений виконкомом сільської ради с. Крачківка Маньківського району, відповідно до якого позивача мати ОСОБА_4 заповідала її, дочці ОСОБА_3 все належне їй рухоме і нерухоме майно (а.с.10).

На підставі даного заповіту нотаріусом позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 09.08.2003 року (реєстр №1685), у відповідності до якого вона прийняла у спадок житловий будинок, який належав позивача матері і який знаходиться в с. Крачківка Уманського району Черкаської області (а.с.12).

Згідно трудової книжки колгоспника № НОМЕР_3 яка належить ОСОБА_4 1925 р.н. вбачається, що остання була членом колгоспу з 1962 до 1975 року, а після колгосп "шлях до комунізму" у 1975 році був ліквідований в зв"язку з переходом у радгосп "Іваньки"(а.с.13-14)

Згідно трудової книжки ОСОБА_4 вбачаєтьтя, що остання у 1975 році була зарахована до радгоспу "Іваньки" та звільнена у 1986 році в зв"язку з виходом на пенсію за віком (а.с.15-16).

В липні місяці 2023 року позивач звернулася до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу її свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,50 га., яка розташована в межах Іваньківської сільської ради, проте позивачу було відмовлено в зв"язку з тим, що остання не надала правовстановлюючий документ (а.с.17).

із розпорядженя голови Маньківської районної державної адміністрації №10 від 2002 року затверджено по СВАТ "Іваньки" вартість земельної частки паю в сумі 14720,4 грн. та розмір 3,04 га.(а.с.18).

Згідно виписки із протколу №2 загальних зборів СВАТ "Іваньки" с.Крачківка, маньківського району Черкаської області від 10 жовтня 2001 р. було вирішено створити комісію по питанню паювання земель СВАТ "Іваньки" та затверджено склад комісії (а.с.20).

Відповідно до витягу із протоколу №2 засідання загальних зборів/зборів уповноважених по паюванню земель колективної власності СВАТ "Іваньки" вбачається, що дата засідання в даному витягу вказана в двох датах 10.10.2001 року та 18.12.2001 р. і дані дати зроблені рукописним текстом. на даному засіданні затвердили загальну кількість осіб в додатку до державного акту на право колективної власності на землю - 530 осіб, трьох осіб виключили, трьох осіб включили та затвердили остаточну кількість - 530 осіб. (а.с.21).

Згідно списку членів СВАТ "Іваньки" під №37 зазначено ОСОБА_4 , проте в графі місце проживання стоїть прочерк, а дата народження не зазначена (а.с.22).

За даними ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, згідно з виписки протоколу засідання комісії по розподілу земельних ділянок між власниками земельних паїв від 18.12.2003 року №2, ОСОБА_4 , виділено ділянку № НОМЕР_1 , площею 2,50 га., проте дата народження ОСОБА_4 не зазначена. (а.с.30-31, 32,33).

У відповідності до даних «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай), що видаються Маньківською райдержадміністрацією Маньківського району Черкаської області СВАТ «Іваньки»», наданої ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, на ім`я ОСОБА_4 , 26.03.2002 року видано сертифікат на земельну частку (пай), площею 2,50 га., РН №991092, на підставі розпорядження Маньківської райдержадміністрації №10 від 30.01.2002 року, проте також дата народження ОСОБА_6 не зазначено, а крім того вказано що присутній підпис громадянки, що засвідчує його отримання у 2002 році.(а.с.30-31, 36-37).

У інформації про суб"єкти власності (фізичні особи) під №25 зазначено ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначено ідентифікаційний код НОМЕР_4 , серію, номер паспорта, дату видачі, адрес прописки, площа земельної ділянки, номер земельної ділянки та кількість об"єктів, тобто із даної інформації вбачається, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 має у власності земельну ділянку під № НОМЕР_1 площею 2,50 га (а.с.29)).

Згідно листа регіонального відділення Фонду державного майна України по ... Черкаській ... областях від 31.01.2023 року надано Положення про розподіл безоплатно переданої частки державного майна серед працівників підприємства та прирівняних до них осіб. У даний список колишніх працівників підприємства, майно якого приватизується, що мають пільги на придбання акцій СВАТ «Іваньки».... До даного списку для придбання акцій СВАТ «Іваньки» було включено ОСОБА_4 , робочу, паспорт НОМЕР_2 , виданий Маньківським РВВС 14.05.1998 року. Дане положення було затверджене протоколом №1 від9 березня 1999 року на підставі рішення зборів працівників СВАТ "Іваньки". В даному списку дата народження ОСОБА_4 не зазначена (а.с.39-46, 48-52).

Згідно показів свідка ОСОБА_7 , даними нею безпосередньо суду, вбачається, що вона безпосередньо перебуває в родинних відносинах з позивачем та зазначає, що приблизно три роки тому у кінці вересня місяця 2021 року, звернулась до неї сестра ОСОБА_8 , і попросила піти з нею в Крачківську сільську раду Уманського (Маньківського) району Черкаської області, щоб запитати чому не нарахований пай матері ОСОБА_8 - ОСОБА_4 . Староста підняла списки і повідомила, що ОСОБА_4 отримала пай, проте савідок зазначає, що ОСОБА_4 його неотримувала. Вони вияснили, що були збори 10.10.2001 року, і на основі тих зборів було розпаювання, вони подивились хто там був члени комісії. Були установчі збори, у складі комісії був голова Баландін, секретар Гедз Марія Василівна, і ще хтось третій не пам`ятає хто саме. Вони поїхали до ОСОБА_9 , та розповіла, що коли було розпаювання перший прийшов акт у село 05.10.2001, а установчі збори відбулись 10.10.2001, і на цих установчих зборах вирішили, що хто помер до 9 жовтня 2001 року той не має права на пай, а хто помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , і дальше, той має право на пай. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то вона запитала чи ОСОБА_4 має право на пай, ОСОБА_9 , відповіла, що має. У вересні місяці у них в селі померло 8 чоловік і ніхто з них не получив пай. Ще були збори 18 грудня 2001 р., і коли вони запитали, що то були за збори то ОСОБА_9 пояснила, що там виключали із списку три особи, а три особи включали. Виключили: Бояр, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , включили: Почапського, Іванюту і третього вона не пам`ятає. ОСОБА_12 не було там, та ОСОБА_13 , яку виключили, і яку знову включали в список, і яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , то їй є пай, а ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , то їй нема паю. Дочка ОСОБА_10 через суд добилась, що їй дали пай, збори були в грудні місяці 2001 то суд був мабуть на початку 2002 року. Дочка ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , яка подавала на суд на початку 2002 року, вона зараз в с. Крачківці. Вона працювала медсестрою в с. Крачківці, а потім виїхала в м. Умань, а в радгоспі Іваньки вона не працювала. 2001, 2002, 2003 роках ОСОБА_16 , проживала в м. Умань, але їздила постійно в с. Крачківку. ОСОБА_17 її зустріла, і запитала, чому вона не подала до суду, а ОСОБА_3 відповіла, що голова села сказав їй, що її мати не мала права на пай. Як померла мати ОСОБА_3 то голова села їй сказав, що її мати не дожила до 18 грудня, тому не має права на пай. Тому вона і не звернулась до суду, бо повірила голові села. А потім через роки коли ОСОБА_3 зустріла ОСОБА_18 то та запитала, чому та не отримала пай, оскільки їх же мати разом працювали

Згідно показів свідка ОСОБА_4 , даними нею безпосередньо суду, вбачається, остання показала, що вона законно володіє земельною ділякою (паєм), оскільки вона працювала в колгоспі і отримала свій пай. Вона отримала 2,5 га., вона працювала в колгоспі з 1997 року, по який точно рік вона не пам'ятає, до того часу як розпався колгосп. Вона працювала на фермі посудомийкою і працювала різноробочою на коморі у СВАТ Іваньки, по який точно рік не пам'ятає. Вона змінила прізвище " ОСОБА_19 " на " ОСОБА_20 " у звязку із одруженням. Вона не брала участі ні у яких зборах. Вона не ходила на збори у 2001 році, тому що у неї була маленька дитина. Її зателефонували із сільської ради і сказали прийти отримати пай, хто саме телефонував і коли, вона уже не пам'ятає. Майновий сертифікат вона отримала, вона його віддала. Вона не пам'ятає ніякої інформації про збори. Про витяги із протоколу зборів вона не пам'ятає, чи брала участь у зборах. Паспорт із новим прізвищем " ОСОБА_20 " вона ортимала нібито у 1997 році, точно не пам'ятає. Другий раз паспорт вона замінила в 2010 році, тому, що вона збиралася виїзджати за кордон, а неї були склеєні листки. Чи отримувала паспорт у 2002 році вона не па'мятає, начебто ні. Одружилися вони із чоловіком в 1996 році, а в 1997 році вона змінила прізвище і паспорт.Вона не може зрозуміти чий то підпис в протоколі. Вона взяла свої документи і пішла отримати пай, а куди саме вона ходила, чи в Крачківську сільську раду, чи в Іваньківську сільську раду вона не пам'ятає. Був у неї і майновий пай, але вона його віддала. Про ОСОБА_4 , вона дізналася коли її почали приходити листи, що вона незаконно отимала пай, вона є родичкою її чоловіка, але вона із ним більше 10 років як розлучена. В якому порядку їй виділили пай їй невідомо, і як складалися списки її теж не відомо. Коли було розпаювання вона не пам'ятає.

За заявою заявника до сектору дізнання відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області 15.04.2024 р. зареєстроване кримінальне провадження №0000079 щодо того, що у невстановлену дату та час, невідома особа, яка мала чи має паспорт громадянина України НОМЕР_5 від 01.03.2002 р., шляхом обману придбала право на земельну частку (пай), яка належала померлій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та у подальшому отримала таку земельну ділянку у власність (а.с.102).

Із постанови про закриття кримінального провадження від 06.09.2024 р., вбачається, що кримінальне провадження №0000079 від 15.04.2024 р. закрито в порядку п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв"язку з відсутністю в даному кримінальному провадженні складу кримінального проступку. Дана постанова не оскаржена та не скасована. (а.с.108-112).

Крім того із постанови про закриття кримінального провадження від 06.09.2024 р., вбачається, що під час досудового розслідування було перевірено обставини зазначені заявником та перевірено обставини набуття права власності на дану земельну ділянку ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , допитані свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , ОСОБА_23 , ОСОБА_4 та було встановлено, що ОСОБА_4 1979 р.н. була включена у списки працівників СВАТ "Іваньки", так як на час розпаювання працювала у даному товаристві та відповідно законно отримала у власність земельну ділянку, а ОСОБА_4 , 1925 р.н. на час проведення загальних зборів та формування списків уже була померлою та відповідно права на майно не мала, а викладені у зверненні представника ОСОБА_3 твердження, щодо заволодіння правом на майно- земельною ділянкою її матері містять лише припущення та жодних підтверджень не мають, тобто об"єктивних даних, які б із достовірністю вказували на вчинення кримінального правопорушення у відношенні ОСОБА_3 чи її матері ОСОБА_4 , 1925 р.н. не має та відсутні шляхи їх встановлення (а.с.108-112).

Суд вирішуючи даний спір керується наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основний документ, що підтверджує право на земельну частку (пай) - це сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Разом з тим право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадкування (ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва».

Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права па завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Проте як встановлено судом позивач не зверталася до органу місцевого самоврядування щордо завершення процедури приватизації.

Відповідно до частин 1, 4 статті 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Виходячи з вимог частини 1 статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, ... .

Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 3 статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

Відповідно пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприєсмтва, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

На виконання Указу Президента України №720/95, 20.02.1996 року Державним комітетом України по земельних ресурсах прийнято Наказ №11 «Про затвердження методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Пунктом 2 зазначених методичних рекомендацій визначено, що «Паювання земель колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, здійснюється після передачі їх у колективну власність на підставі матеріалів по видачі державних актів на право колективної власності на землю та грошової оцінки сільськогосподарських угідь».

Абзацом 3 пункту 5 Методичних рекомендацій визначено, що «Кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай), приймається за списком, що є додатком до державного акта на право колективної власності на землю, який у разі потреби, уточнюється і підписується головами відповідної ради і підприємства».

Додаток №2 Методичних рекомендацій визначено перелік документів щодо паювання земель колективної власності: рішення загальних зборів (зборів уповноважених) членів колективного сільськогосподарського підприємства про затвердження складу комісії щодо проведення паювання земель колективної власності; список членів колективного сільськогосподарського підприємства відповідно до пункту 5 Методичних рекомендацій; матеріали грошової оцінки сільськогосподарських угідь колективного сільськогосподарського підприємства; розрахунок вартості та розміру в умовних кадастрових гектарах земельної частки (паю), затверджених рішенням районної державної адміністрації (виконавчого комітету міської ради).

У відповідності до зазначених нормативно правових актів, 10.10.2001 року на загальних зборах СВАТ «Іваньки» с. Крачківка Маньківського району Черкаської області затверджено комісію по питанню паювання земель товариства.

18.12.2001 року, після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , загальними зборами/зборами уповноважених/ по паюванню земель колективної власності СВАТ «Іваньки», визначили остаточну кількість осіб та внесені зміни до списку громадян акціонерів СВАТ «Іваньки», що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю. Це рішення було підписане головою правління СВАТ «Іваньки» та головами Крачківської, Іваньківської та Попівської сільських рад.

Згідно списку членів сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства «Іваньки» доданого до Державного акту на право колективної власності на землю Серії ЧР-4-60 виданий 5 жовтня 2001 року Маньківською районною радою народних депутатів, міститься запис під №37 де зазначено прізвище ОСОБА_4 , що мешкає в с. Крачківка Маньківського району Черкаської області.

Однак дана особа не є матір`ю позивача, а є іншою особою, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка також проживає в селі Крачківка Уманського (Маньківського) району Черкаської області, і також працювала в СВАТ «Іваньки» на момент паювання земель колективної власності.

Після остаточного затвердження списку громадян, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю, головою правління СВАТ «Іваньки», у відповідності до пункту 5 Методичних рекомендацій, матеріали по паюванню земель були передані до Маньківського районного відділу земельних ресурсів. 30.01.2002 року, відповідно до пункту 8 Методичних рекомендацій, Розпорядженням голови Маньківської районної державної адміністрації №10 затверджено розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розмір в умовних кадастрових гектарах по СВАТ «Іваньки», надано дозвіл СВАТ «Іваньки» на оформлення сертифікатів на право на земельну частку (пай) та зобов`язано подати їх на затвердження голові районної державної адміністрації.

На виконання розпорядження голови Манківської районної державної адміністрації №10 від 30.01.2002 року, у відповідності до положень пункту 9 Методичних рекомендацій, 26.03.2002 року Маньківським відділом земельних ресурсів були виготовлені та видані громадянам, членам СВАТ «Іваньки», сертифікати на право на земельну частку (пай). Видача сертифікатів зафіксована у «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Маньківської районною державною адміністрацією Маньківського району Черкаської області СВАТ «Іваньки». Зазначена книга містить наступні відомості: номер по порядку, серія та номер сертифікату та дату його видачі; прізвища, ім`я та по-батькові власника сертифікату; місце проживання власника сертифікату; назву колективного сільськогосподарського підприємства, кооперативу, товариства; розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах; вартість земельної частки (паю) в гривнях; підставу для реєстрації, номер рішення і його дату та підпис власника сертифікату на земельну частку (пай).

Так дійсно у книзі під порядковим номером 37 містяться відомості про видачу сертифікату на земельну частку (пай) Серії РН №991092 громадянці ОСОБА_4 жительці села Крачківка яка є членом СВАТ «Іваньки», але в графі «Підпис власника сертифікату на земельну частку (пай)» міститься підпис особи про отримання сертифікату.

Тобто сертифікат серії РН №991092 отримала громадянка ОСОБА_4 , а не ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

08.07.2003 року набув чинності Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» №899-ІV.

Стаття 3 Закону визначає підстави для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв).

Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).

У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада чи районна державна адміністрація приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

На виконання статті 3 Закону 05.11.2003 року Попівська сільська рада Маньківського району Черкаської області подала Маньківській районній державній адміністрації клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в межах Попівської сільської ради та складання державних актів на право власності на земельні ділянки (в розмірі земельної частки (паю)) 93 власникам земельних часток (паїв) згідно додатку.

В даному додатку під номером 26 зазначена ОСОБА_4 , а також сертифікат про право на земельну частку (пай) під номером 991092. Це свідчить про те, що власниця сертифікату про право на земельну частку (пай) №991092 ОСОБА_4 особисто подала до Попівської сільської ради Черкаської області заяву про отримання державного акту на право власності на землю.

Отже ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 не могла подати відповідну заяву до органу місцевого самоврядування.

Статтею 9 Закону визначено порядок розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв).

Розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування.

Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі.

Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).

Матеріали щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) зберігаються у відповідній сільській, селищній, міській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та в районному відділі земельних ресурсів.

Після розроблення проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та на виконання статті 9 Закону, 18.12.2003 року відбулися збори власників земельних часток (паїв) розташованих на території Попівської сільської ради Черкаської області. На зборах прийняли участь 86 власників із 90. За наслідками засідання був складений Протокол зборів №2а проведений розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв). Після проведеного розподілу ОСОБА_4 визначили земельну ділянку під номером НОМЕР_1 , площею 2,5 га., про що здійснений запис №26 у додатку до протоколу зборів власників сертифікатів по розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) на території Попівської сільської ради. Про результати розподілу власники земельних часток (паїв) були ознайомлені під розпис.

Розпорядженням №298 від 15.09.2004 року Маньківська районна державна адміністрація затвердила технічну документацію по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки власникамсертифікатів на право на земельні частки (паї) та передала безоплатно у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власникам земельних часток (паїв) бувшого СВАТ «Іваньки» у розмірах та по ділянках, згідно списку із земель спільної часткової власності в адміністративних межах Крачківської та Попівської сільських рад Черкаської області.

В додатку до розпорядження під записом №26 власницею земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 2,5 га., зазначено громадянку ОСОБА_4 . Крім того в додатку до розпорядження «Інформація про суб`єктів власності (фізичних осіб)» під записом №25 власницею земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 2,5 га., зазначена ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянка України, індивідуальний податковий номер платника податків НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 01.03.2002 року.

Відповідно до даного розпорядження ОСОБА_4 був виданий державний акт на право власності на землю серії ЯБ № 167776 про що є відмітка у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Маньківською районною державною адміністрацією Маньківського району Черкаської області СВАТ «Іваньки», номер запису в книзі 37.

Таким чином твердження позивача про те, що сертифікат на земельну частку (пай) №991092 виданий Маньківською районною державною адміністрацією 26 березня 2002 року на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 не відповідає дійсності та спростовується матеріалими справи.

Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначені організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.

Статтею 1 Закону визначений перелік осіб, які мають право на земельну частку (пай): Колишні члени колективних сільськогосподарський підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; Громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; Громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); Громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості; Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Статтею 2 Закону визначений вичерпний перелік документів, що посвідчують право на земельну частку (пай): Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією; Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: Свідоцтво про право на спадщину; Посвідчені у встановленому законом порядку договору купівлі продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, які евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї.

Статтею 3 Закону визначені підстави для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв).

Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Таким чином щоб розпочати процедуру приватизації, в порядку передбаченому Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», як стверджує позивач, спадкодавцю ( ОСОБА_4 ) необхідно було набути один або декілька із юридичних фактів: отримання сертифікату про право власності на земельну частку (пай), звернутися до компетентного органу про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки або мати на своє ім`я ухвалене рішення таким органом про виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Однак позивачем не надано жожного доказу про існування жодного із вказаних юридичних фактів.

Факт належності виданого Маньківською районною державною адміністрацією 26 березня 2002 року Сертифікату на право власності на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що є спадкодавцем позивача, спростовується зазначеними вище встановленими обставинами.

Позивач стверджує, що їй лише в січні 2022 року стало відомо про те, що її мати, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 до 1986 року знаходилась у трудових відносинах з КСП «Шлях до комунізму» та СВАТ «Іваньки», набула статусу члена цих підприємств. На підтвердження чого надає копії трудових книжок виданих на ім`я її матері ОСОБА_4 .

Проте дане твердження спростовується показами свідка ОСОБА_7 , даними нею безпосередньо суду, яка показала, що її сестра ОСОБА_3 їй повідомляла проте, що коли померла мати ОСОБА_3 (2001 рік) то голова села їй сказав, що її мати не дожила до 18 грудня, тому не має права на пай, тобто про факт розпаювання земель позивач був обізнаний ще у 2001 році.

Крім того в розпорядженні позивача постійно знаходилися документи померлої ОСОБА_4 ( книжка колгоспника, трудова книжка) і твердження проте, що ОСОБА_3 тільки у 2022 році дізналася, що її мати перебувала в трудових відносинах з КСП «Шлях до комунізму» та СВАТ «Іваньки», набула статусу члена цих підприємств, спростовується вищевикладеним.

Проаналізувавши вищевикладене, суд не вбачає будь-якого порушення права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

Щодо застосування стоків позовної даності відповідно до позиції представника викладеної у відзиві на позов та безпосередньо в судовому засіданні, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 4 грудня 2019 року у справі № 234/13519/16-ц вказано, що «відповідно до частин другої-четвертої статті 267ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Так, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Таким чином, підставами для відмови в позові у зв`язку з пропуском позовної давності є наступні факти: доведеність порушення цивільного права або інтересу, за захистом якого особа звернулася до суду, закінчення перебігу встановленого законодавством строку звернення до суду, відсутність поважних причин його пропуску, заява сторони у справі про застосування позовної давності. Позовна давність застосовується до обґрунтованого позову».

Отже, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Аналогічний правовий висновок викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 травня 2018 року в справі № 369/6892/15-ц та у постанові від 31 жовтня 2018 в справі № 367/6105/16-ц.

Оскільки у даній справі встановлено, що позовні вимоги є необґрунтованими по суті спору, а тому відмовити у задоволенні позовних вимог необхідно саме з цих підстав, а заява відповідача про застосування позовної давності задоволенню не підлягає.

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в зв"язку з його необгрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 77, 78, 81, 141, 200, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 257, 261, 267, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223 ЦК України, ст. ст. 116, 121, 125, 152 ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_3 до Іваньківської сільської ради про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлений 04.06.2025 р.

Суддя І.Д.Калієвський