У Х В А Л А

26.05.2025 Справа №607/26052/24 Провадження №2/607/1437/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Якімця Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Трембач С.О.,

за участю сторін:

представника позивача Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області адвоката Созанської Т.І.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гнатів О.Б.,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Гатало М.Я.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами загального позовного провадження заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гнатів Оксани Богданівни про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовною заявою Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, в інтересах якої діє адвокат Созанська Тетяна Іванівна, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування рішень органу місцевого самоврядування, скасування записів про Державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, вилучення з Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки та витребування земельних ділянок та

У С Т А Н О В И В:

04 грудня 2024 року представник позивача Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області адвокат Созанська Т.І. звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з цивільним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 : про скасування рішень органу місцевого самоврядування, скасування записів про Державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, вилучення з Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки та витребування земельних ділянок (том 1, а.с. 1 14).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 січня 2025 року відкрито провадження у цій справі. Постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження (том 1, а.с. 236, 237).

10 квітня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Гнатів О.Б. подала заяву, в якій просила позовну заяву від 03 грудня 2024 року Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області та додані до неї документи повернути позивачу, а також скасувати ухвалу від 13 березня 2025 року в частині вжиття заходів забезпечення позову стосовно земельної ділянки з кадастровим номером: :02:001:0477, що належить ОСОБА_1 (том 2, а.с. 61 65).

В обґрунтування вказаної заяви представник ОСОБА_1 адвокат Гнатів О.Б. вказала, що зі змісту долученого ордеру ОСОБА_3 ВО № 1092270 для підставності своїх повноважень вбачається, що він виданий на підставі договору про надання правничої допомоги від 31 липня 2024 року, в той час як свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Созанської Т.І. датоване 02 серпня 2024 року. Отже, у адвоката Созанської Т.І. станом на 31 липня 2024 року не було повноважень адвоката на підписання такого договору, а відтак даний договір не може бути підставою для видачі ордеру адвоката на надання правничої допомоги та в подальшому права підписання позовної заяви як представником Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області у адвоката Созанської Т.І. не було.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частини перша та друга статті 8 Конституції України). Конституцією України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша статті 55).

Приписами статті 59 Основного Закону України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу; кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За частиною першою статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 10 ЦПК України закріплено: суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (частина перша); суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина друга); суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (частина четверта); забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини (частина десята).

Принцип юридичної визначеності як складова конституційного принципу верховенства права є сукупністю вимог до організації та функціонування системи права, процесів правотворчості та правозастосування у спосіб, який забезпечував би стабільність юридичного становища індивіда (перше речення абзацу третього підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 6 червня 2019 року № 3-р/2019).

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства (див., наприклад, постанову Верховного Суду від 19 грудня 2024 року, справа № 484/40/21).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово зазначав, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться (див., зокрема, § 47 рішення у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року, заява № 19164/04)

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (частина сьома статті 177 ЦПК України).

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги (частина перша статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

У постанові Верховного Суду від 13 вересня 2023 року (справа № 283/2629/19) зазначено: «особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України. Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю і посвідчення адвоката України не обмежуються віком особи та є безстроковими. Відповідно до статті 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України. У постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 липня 2019 року у справі № 855/229/19 та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі № 910/3845/19 міститься висновок про те, що особа адвоката підтверджується посвідченням адвоката України та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю. Відомості до Єдиного реєстру адвокатів України вносяться радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України. Стаття 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає порядок припинення права на заняття адвокатською діяльністю».

У постанові Верховного Суду від 08 вересня 2023 року (справа № 753/20125/21) вказано: «правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з пунктом 2 частини першої статті 20 якого під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами. Підстави для здійснення адвокатської діяльності передбачені статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідно до частин першої третьої якої адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 липня 2020 року (справа № 320/5420/18) зазначено: «за приписами статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Закон № 5076-VI не містить вказівки на класифікаційну ознаку документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, зокрема, за стадіями їх створення, а саме: оригінал або копію, тому можна зробити висновок, що повноваження адвоката як представника сторони можуть бути підтверджені як оригіналом ордера або довіреністю (оригіналом) цієї сторони, що посвідчує такі повноваження, або їх копією, засвідченою у визначеному законом порядку, зокрема, особою, яка має повноваження на засвідчення копії. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 20 Закону №5076-VI адвокат має право, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів».

Як установлено судом та узгоджується з матеріалами справи, на підтвердження повноважень на представництво Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області до позовної заяви адвокатом Созанською Т.І. додано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ТР № 000556 від 02 серпня 2024 року, а також ордер на надання правничої допомоги серії ВО № 1092270 від 29 листопада 2024 року на підставі договору про надання правничої допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги № б/н від 31 липня 2024 року (том 1, а.с. 216, 217).

Судом витребувано у Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області вказаний договір та на вимогу суду позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги від 31 жовтня 2024 року, укладеного між селищною радою та адвокатом Созанською Т.І. Крім того, у відповіді Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області вказано, що інших договорів на надання правничої допомоги між селищною радою та цим адвокатом укладено не було.

Відтак, на думку суду, в ордері на надання правничої допомоги ВО № 1092270 від 29 листопада 2024 року було допущено описку щодо дати договору про надання правничої допомоги, зокрема, замість 31 жовтня 2024 року вказано дату 31 липня 2024 року.

ЄСПЛ у рішенні у справі «ТОВ «ФРІДА» проти України» від 08 грудня 2016 року (заява № 24003/07) вчергове наголосив, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (§ 33). У справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії»/ «Case of Perez de Rada Cavaniles v. Spain» від 28 жовтня 1998 року (заява № 28090/95) ЄСПЛ визнав порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року надмірно суворе застосування процесуального правила національними судами, яке позбавило заявницю права доступу до суду (див., §§ 49, 50).

Отже, беручи до уваги практику ЄСПЛ, суд доходить висновку, що застосовуючи процесуальні норми, суди повинні уникати надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, утім необхідно не допускати зайвої гнучкості, яка може мати наслідком нівелювання вимог процесуального законодавства.

Таким чином, суд вважає, що доводи наведені у вказаній заяві не підлягають задоволенню, а дата, яка міститься у ордері на надання правничої допомоги серії ВО № 1092270 від 29 листопада 2024 року, суд вважає опискою, зокрема, у ордері мала бути зазначена дата 31 жовтня 2024 року замість 31 липня 2024 року.

Керуючись статтями 177, 258 261, 263, 353 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гнатів Оксани Богданівни про повернення позовної заяви та скасування ухвали суду у цивільній справі за позовною заявою Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, в інтересах якої діє адвокат Созанська Тетяна Іванівна, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування рішень органу місцевого самоврядування, скасування записів про Державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, вилучення з Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки та витребування земельних ділянок відмовити.

2. Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

3. Заперечення на ухвалу в частині, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 26 травня 2025 року.

Головуючий суддя Т. І. Якімець