Справа №345/7035/24
Провадження № 2/345/904/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Баран В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС», представника позивача Суржика Юрія Валерійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

31.12.2024 представник позивача звернулася до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області через систему «Електронний суд» із позовною заявою до відповідача, в якій просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» суму заборгованості за договором надання коштів у позику № від 17.07.2024 р. в розмірі 26 460.00 грн.

В обґрунтування вимог зазначено, що 17 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ІННОВА ФІНАНС і ОСОБА_1 було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № . Вказаний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 7 000,00 грн. шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п. 2.6.1., п. 2.6.2. та 2.6.3. цього договору, його додатків. Основні умови договору щодо надання коштів у позику: п. 2.4. тип кредиту кредит; п. 2.7. мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.; п. 2.5. строк кредиту (строк дії договору) 360 днів; дати надання кредиту: 17.07.2024 року або наступний за ним календарний день; п. 2.6.1. стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього договору. Свої зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання грошових коштів у позику № від 17.07.2024 р. складає 26 460 грн. 00 коп.: - 7 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; - 15 960 грн. 00 коп. заборгованість за процентами та 3 500 грн. пеня. За вказаних обставин, позивач ТзОВ «Іннова Фінанс» звернулося до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 02.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.02.2025 ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» суму заборгованості за договором надання коштів у позику № від 17.07.2024 р. в розмірі 26 460,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

11.03.2025 року ОСОБА_1 , звернулася із заявою про перегляд даного заочного рішення та просить його скасувати, посилаючись на те, що про справу вона дізналася тільки коли завантажила застосунок Дія на початку березня 2025 року та знайшла там повний текст рішення. До цього часу вона рішення не отримувала в жодній формі, а тому просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та розглянути її в судовому засіданні. З цих же підстав ним не було подано відзив на позовну заяву. У зв`язку з цим просить заочне рішення скасувати, справу призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження.

20.03.2025 року представником заявника (позивача) ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» Лукашовим Р.Є. подано до суду заперечення, які обґрунтовує тим, що посилання відповідача про відсутність належного її повідомлення про розгляд справи і подальшої неможливості її своєчасної участі у ньому є такими, що належного обґрунтування, підтвердження та поважності за собою не мають. Зазначив, що суд притримуючись норм цивільного та цивільно-процесуального законодавства виніс законне та обґрунтоване заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. У зв`язку з цим просить суд заяву відповідача про перегляд заочного рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.02.2025 р. по справі № 345/7035/24 - залишити без задоволення.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.04.2025 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.02.2025 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС», представника позивача Суржика Юрія Валерійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, поновлено строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення; скасовано заочне рішення суду від 04.02.2025; справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Сторони повторно не з`явилися в судове засідання, хоча були належним чином повідомлені про дату та час його проведення.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 17.07.2024 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» договір про надання грошових коштів у позику № в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов договору позикодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту 7 000,00 гривень., 2.4. тип кредиту кредит; п. 2.7. мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.; п. 2.5. строк кредиту (строк дії договору) 360 днів; дати надання кредиту: 17.07.2024 року або наступний за ним календарний день; п. 2.6.1. стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього договору

Відповідно до п. 10.6., 10.7. договору позики позичальник ознайомившись з усіма істотними умовами оферти надав згоду (акцепт) на укладення договору шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписано відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під офертою, яка містить усі істотні умови договору, одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», та натиснення іконки «підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення одноразового ідентифікатора для підписання договору та одноразового ідентифікатора для підписання паспорту кредиту. Після підпису електронного повідомлення позичальником, зазначене повідомлення надійшло в ІКС товариства, відповідно з цього моменту товариство повідомлене про те, що позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (оферту) товариства щодо укладання договору. Моментом підписання цього договору є використання його сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням договору зі сторони товариства є формування на дання на ознайомлення позичальнику оферти, а також генерація та направлення позичальнику одноразового ідентифікатора. Підписанням договору зі сторони позичальника є направлення позичальником повідомлення, що містить одноразовий ідентифікатор отриманий від товариства, через особистий кабінет

Відповідно до квитанції до платіжної інструкції ТОВ «Контрактовий дім» від 17.07.2024 року за № 19921-1354-123903638, 17.07.2024 року на рахунок № IBAN: НОМЕР_1 було успішно перераховані кошти в сумі 7 000,00 грн., номер операції: .

До матеріалів справи долучена анкета клієнта ОСОБА_1 із зазначенням ідентифікаційних даних клієнта та інформації стосовно бажаного клієнта; паспорт споживчого кредиту, у якому зазначено інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з врахуванням побажань споживача (сума кредиту 7 000,00 грн; строк кредитування 360 днів), інформація стосовно орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (процентна ставка стандартна 1,5%; додаткова інформація та інші аспекти, який підписаний ОСОБА_1 17.07.2024 одноразовим ідентифікатором 9144, правила та умови надання грошових коштів у позику ТОВ «ІННОВА ФІНАНС».

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 вищевказаного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Вказаний вище договір був укладений в електронній формі та від імені його сторін був підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений договір про надання позики в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні договірні правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Іннова Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу позику відповідно до умов укладеного договору, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 17.07.2024 року за № 19921-1354-123903638, 17.07.2024 року на рахунок № IBAN: НОМЕР_1 було успішно перераховані кошти в сумі 7 000,00 грн., номер операції: .

Отже, судом встановлено, що позикодавець свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав грошові кошти у розмірі встановленому договором.

Однак, у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, та у зв`язку із цим у неї утворилась заборгованість перед ТОВ «Іннова Фінанс» у розмірі 26 460 грн. 00 коп.: - 7 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; - 15 960 грн. 00 коп. заборгованість за процентами та 3 500 грн. пеня.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7 000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Як вбачається з позовної заяви, ТОВ «Іннова Фінанс» стверджує, що відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за відсотками за Договором надання грошових коштів у позику № від 17.07.2024 року, в розмір 15 960,00 грн.

Разом з тим, проведений позивачем розрахунок заборгованості за відсотками не надано, що позбавляє суд можливості перевірити правильність здійснених нарахувань.

Судом встановлено, що згідно договору позики № від 17.07.2024 року, відповідач отримав суму позики у вигляді кредиту в розмірі 7 000,00 грн., строк позики - 360 днів, з відсотковою ставкою 1,5 %, - стандартна процентна ставка.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 498-IX та набрала чинності 24.12.2023 року.

Передбачений п.17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5 %, 120 днів 1,5 %, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

Отже, укладаючи 17.07.2024 кредитний договір, який за своєю суттю є договором споживчого кредитування, позивач не мав права визначати стандартну проценту ставку у розмірі 1,5 %, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день.

Відтак, судом проведено власний розрахунок заборгованості по відсотках ОСОБА_1 за процентною ставкою 1 % за період 143 дні (кількість днів прострочення) : 7 000,00 грн. (сума боргу) х 1 % : 100 % = 70 грн. х 143 днів = 10 010,00 грн.

Таким чином, загальний розмір відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 7 000,00 грн. за 143 дні кількість днів прострочення, який підлягає до стягненню з відповідача на користь позивача становить 10 010,00 грн.

Позивач серед іншого просить стягнути пеню, але, відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України.

Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22(61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Отже, суд вважає, що нарахування пені в сумі 3 500,00 грн. є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає.

Водночас, суд відхиляє доводи відповідача про відсутність у матеріалах справи належного доказу факту перерахування відповідачу кредитних коштів, оскільки такі доводи спростовуються вищевказаними обставинами і письмовими доказами, відповідачем не надані доказ на підтвердження відсутності у неї банківської картки, на яку згідно квитанції до платіжної інструкції ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 17.07.2024 року за № 19921-1354-123903638, 17.07.2024 року на рахунок № IBAN: НОМЕР_1 було успішно перераховані кошти в сумі 7 000,00 грн., номер операції: , нею не надана виписка з банківського рахунку, зокрема за 17.07.2024 рік, яка б свідчила про ненадходження кредитних коштів.

Також стороною відповідача не наданий контррозрахунок заборгованість на спростування наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТзОВ «Іннова Фінанс» заборгованість за договором позики № від 17.07.2024 року в розмірі 17 010,00 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 7 000,00 грн., заборгованості за відсотками 10 010,00 грн.

Усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині рішення, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з платіжною інструкцією від 19.12.2024 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1 557,26 грн. (2422,40 грн. х 17 010,00 грн. / 26 460,00 грн.).

Щодо повного тексту рішення.

Останній день строку виготовлення повного тексту даного рішення припадав на 01 червня 2025 року. Однак, 01.06.2025 р. був вихідним днем, а перший після цього робочий день був понеділок: 02.06.2025 року.

Також суд відзначає, що за положеннями ч. 3 ст. 124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Тому зважаючи на викладене, і оскільки кількість встановлених судом обставин, кількість досліджених і описаних доказів та аргументів сторін вимагали від судді детального і відповідного викладу у цьому рішенні, повний текст рішення було виготовлено тільки 02.06.2025 року.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 280-284, 288, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 533, 625, 626, 629, 631, 651, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056 Цивільного кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС», представника позивача Суржика Юрія Валерійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» суму заборгованості за договором надання коштів у позику № від 17.07.2024 р. в розмірі 17 010,00 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 7 000,00 грн., заборгованості за відсотками 10 010,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» сплачений судовий збір в розмірі 1 557,26 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 02.06.2025 року.

Головуючий: