26 травня 2025 року м. Кропивницький
справа № 396/1191/22
провадження № 22-з/4809/59/25
Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий суддя Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),
судді Дуковський О.Л., Письменний О.А.,
за участю секретаря судового засідання Соловйової І. О.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ;
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2024 року, -
25 квітня 2025 року до апеляційного суду у системі «Електронний суд» надійшла заява представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі, відповідно до якої просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати відповідачки у загальному розмірі 2 2218,20 грн, з яких: 10 000,00 вартість професійної правничої допомоги, 9 559,20 грн вартість експертизи та 2659,00 грн витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій (а.с. 153-154 том 3).
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28 квітня 2025 року розгляд заяви призначено до розгляду в апеляційному суді на 05 травня 2025 року.
У судовому засіданні 05 травня 2025 року оголошено перерву до 11 год. 00 хв. 26 травня 2025 року.
У відповідності до вимог процесуального закону сторони повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви (а.с. 188-194 том 3).
У судовому засіданні 26 травня 2025 року представник відповідачки підтримала заяву, просила її задовольнити. Представник позивачки заперечив проти покладення зазначених у заяві витрат на ОСОБА_1 .
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши подану заяву з доданими документами, а також матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.
В обґрунтування поданої заяви зазначено, що відповідно до постанови Кропивницького апеляційного суду від 21 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Вказано, що 05 листопада 2024 року відповідачка з дотриманням строків, встановлених ЦПК України, подала до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області докази про розмір судових витрат, понесених ОСОБА_2 у зв`язку з розглядом даної справи у суді першої інстанції, але оскільки місцевим судом позов ОСОБА_1 було задоволено, дане клопотання відповідачки не розглядалось. Наголошує, що судом апеляційної інстанції розподіл зазначених витрат відповідачки здійснено не було.
22 травня 2025 року до апеляційного суду у системі «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 надійшли заперечення на клопотання (заяву) щодо стягнення судових витрат і клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, відповідно до яких просить: відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про стягнення судових витрат у справі; у разі задоволення клопотання ОСОБА_2 - зменшити такі витрати на підставі зазначеного у цьому клопотанні. Обґрунтовуючи свої заперечення, позивачка вказує на наступне: відповідачкою у справі не було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; первинні документи і інші документи, які надаються на підтвердження понесених стороною витрат, оформлені з порушенням ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Також позивачка вказує, що заперечує проти стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу через її неспівмірність зі складністю справи і замалий обсяг наданих адвокатом послуг задля повного стягнення визначеної суми витрат (а.с. 199-203 том 3).
Розглядаючи заяву сторони, колегією суддів з`ясовано наступне.
ОСОБА_1 у жовтні 2022р звернулась до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області із позовом про усунення перешкод ОСОБА_1 у здійсненні нею права належного, повноцінного та безпечного користування своїм нерухомим майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 задоволений; ухвалено усунути перешкоди ОСОБА_1 у здiйсненнi нею права належного, повноцiнного та безпечного користування своїм нерухомим майном, а саме - квартирою АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 власними силами та за свій рахунок здійснити демонтаж бетонної конструкції сходового майданчику зi сходами та пандусу, як окремих складових комплексу будівельних робіт з реконструкцій квартири АДРЕСА_2 вiдповiдно до схеми i меж (умовних обмежувальних лiнiй) вiдображених у Додатку № 9 до висновку експерта за результатами проведения будiвельно-технiчноiї експертизи вiд 28 вересня 2022 року № 29/22 (в якості об`єкта демонтажу рахувати бетонну конструкцію, як зазначених сходового майданчику зi сходами, так i пандусу, з їx розташуванням, як нижче планувальної позначки землі (фундаментна частина), так i вище (власне наземна частина), з усім наявним, спорядженням та оздобленням (кам`яна плитка, добiрнi елементи сходинок тощо), а також додатковими пристроями безпеки (металева перильна огорожа); здійснено розподіл судових витрат.

Відповідно до постанови Кропивницького апеляційного суду від 21 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено; рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2024 року скасовано; у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 1 488,60 грн.

Частиною 1 ст. 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається зі вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частин. При цьому, у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено: а) висновок суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги; б) новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; в) розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції; г) строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.

Нормою ст. 270 ЦПК України визначено право суду, що ухвалив рішення, за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, ухвалення додаткового рішення у справі є способом усунення його неповноти.

Зі змісту постанови Кропивницького апеляційного суду у даній справі від 21 квітня 2025 року вбачається, що питання відшкодування відповідачці понесених нею витрат на правову допомогу адвоката не вирішувалось.

Отже, наявні визначені процесуальним законом підстави для ухвалення апеляційним судом додаткової постанови у справі.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Статтею 139 ЦПК України, зокрема, унормовано, що суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

У ході розгляду даної справи судом першої інстанції на підставі ухвали від 17 лютого 2023 року за клопотанням відповідачки було призначено судову будівельно - технічну експертизу; проведення якої доручено експертам Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; оплату за проведення експертизи покладено на відповідачку - ОСОБА_2 (а.с. 61-62 том 2).

07 березня 2023 року експертною установою виставлено рахунок № 632 на оплату призначеної у справі судової експертизи на суму 9559,20 грн (а.с. 75 том 2), яким був оплачений відповідачкою 25 квітня 2023 року, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 80 том 2).

Також встановлено, що представництво інтересів ОСОБА_2 у Новоукраїнському районному суді Кіровоградської області здійснювалось адвокатом Дейкун Оленою Іванівною (далі Адвокат) на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВА №1025370 від 27 жовтня 2022 року, виданого Адвокатським об`єднанням «Гільдія Правозахисників» (а. с. 4 том 3).

27 жовтня 2022 року між Адвокатським об`єднанням «Гільдія Правозахисників» (Об`єднання) та ОСОБА_2 (Клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого Об`єднання приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правничу допомогу, зокрема, щодо забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта у будь-якому статусі у цивільному процесі по справі № 396/1191/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та зобов`язання вчинити дії (п. 1.1. Договору).

Безпосередньо представництво інтересів Клієнта від імені Об`єднання за цим Договором здійснює адвокат Об`єднання. Об`єднання може залучати до виконання даного Договору інших адвокатів на договірних засадах. При цьому Об`єднання зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності (п. 2.2. Договору).

За умовами п.п. 3.1.- 3.2. Договору, розмір гонорару, який Клієнт сплачує Об`єднанню за надану в межах цього Договору правничу допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання сторонами. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення Об`єднанням позитивного результату, якого бажає Клієнт.

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що повноваження Адвоката, який залучається Об`єднанням до надання правничої допомоги щодо представництва інтересів Клієнта підтверджується ордером.

Між Об`єднанням та Клієнтом підписано Додаткову угоду від 27 жовтня 2022 року № 1 до Договору, у якій сторонами визначено порядок оплати послуг Об`єднання за надання правничої допомоги за договором (далі Додаткова угода, а.с. 8 том 3).

Так, сторонами погоджено, що з урахуванням складності справи гонорар за надання правничої допомоги Клієнту по справі № 396/1191/22 у Новоукраїнському районному суді Кіровоградської області складає 10000,00 грн (п. 2 Додаткової угоди).

Згідно з п.п. 3-5 Додаткової угоди, оплата послуг з надання правничої допомоги Клієнту у статусі відповідача у цивільному провадженні здійснюється в наступному порядку: на розрахунковий рахунок Об`єднання 5000,00 грн протягом трьох днів з дати підписання Договору, решта після оголошення рішення суду першої інстанції. Сплата узгодженої сторонами суми гонорару (послуг) здійснюється Клієнтом в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок Об`єднання, реквізити якого зазначаються у Договорі. Передбачувані витрати Об`єднання у зв`язку із наданням правничої допомоги відповідно до умов Договору (такі як, але не виключно: отримання документів, збирання доказів, залучення висновків спеціалістів, технічне забезпечення та інші) сплачуються Клієнтом Об`єднанню понад узгоджену сум гонорару.

Правнича допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданої правничої допомоги, який підписується сторонами (пп. 7.1 Додаткової угоди).

На виконання п. 3 ст. 137 ЦПК України Адвокатом складено детальний опис робіт (наданих послуг) за Договором:

1)витирати на професійну правничу допомогу: вивчення документів та матеріалів справи №396/1191/22; підготовка відзиву на позовну заяву; підготовка клопотань (запитів) та письмових пояснень, для обгрунтування заперечень на позов; представництво інтересів у суді першої інстанції (Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області), особиста участь в судових засіданнях; підготовка по справі заяв та клопотань процесуального характеру пов`язаних з відшкодуванням судових витрат;

2) витрати, пов`язані з надісланням процесуальних документів сторонам по справі на загальну суму 81,00 грн;

3) витрати пов`язані з проведенням експертиз та залучення спеціалістів по справі:

- надання висновку щодо відповідності уклону зовнішнього пандусу ДБН В.2.2- 40:2018 нежитлового приміщення ФОП ОСОБА_3 - 2500,00 грн, що підтверджується Договором на надання послуг № 115/22 від 02 листопада 2022 року, актом прийому-передачі послуг від 04 листопада 2022 року до Договору № 115/22 та розрахунковою квитанцією № 820160;

- оплату вартості судової будівельної технічної експертизи відповідно до ухвали Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області по справі № 396/1191/22 від 17 лютого 2023 року, що підтверджується дублікатом чека від 25 квітня 2023 року на суму 9559,20 грн та 3,00 грн банківських послуг.

У згаданому детальному описі робіт (наданих послуг) за ДоговоромАдвокатом зазначено, що Клієнт послуги оплатила, що підтверджується квитанціями від 04 листопада 2022 року на суму 5000,00 грн та банківські послуги 50,00 грн та від 05 листопада 2024 року на суму 5000,00 грн та банківські послуги 25,00 грн (а.с. 9-10 том 3).

Відповідно до підписаного сторонами Договору акту приймання-передачі від 05 листопада 2024 року Об`єднанняпередало, а Клієнт прийняв наступні послуги: надання правничої допомоги згідно Договору на суму 10 000,00 грн (а.с. 11 том 3).

Клієнтом здійснено оплату наданої Об`єднаннямправничої допомоги за Договором, що підтверджується квитанцією від 04 листопада 2022 року на суму 5000,00 грн та квитанцією від 05 листопада 2024 року на суму 5000,00 грн (а.с. 12-13 том 3).

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України).

Як визначено у ч.ч. 1 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результати розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Дослідивши надані докази, оцінивши їх на предмет підтвердження понесення позивачем заявлених витрат, вислухавши пояснення представників сторін, апеляційний суд зважає на наступне.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

На переконання суду апеляційної інстанції, склад та розмір витрат на проведення призначеної у даній справі судової будівельно - технічної експертизи у сумі 9559,20 грн та витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги у даній справі у суді першої інстанції підтверджений відповідачкою у встановленому процесуальним законом порядку.

При цьому, колегія суддів критично ставиться до тверджень позивачки, що ненадання відповідачкою разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат є підставою для відмови у їх відшкодуванні, оскільки за нормами процесуального закону, у разі неподання такого розрахунку, суд має тільки право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні витрат (ч. 12 ст. 134 ЦПК України).

До того ж, усталена практика суду касаційної інстанції свідчить, що неподання попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у їх відшкодуванні. У суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні витрат (постанови від 08 квітня 2021 року у справі №161/20630/18, від 12 жовтня 2022 року у справі №725/42/21, від 31 березня 2021 року у справі №916/2087/18, від 13 лютого 2020 року у справі №911/2686/18, від 19 лютого 2020 року у справі №910/16223/18, від 21 травня 2020 року у справі №922/2167/19 тощо).

Безпідставними вважає колегія суддів також заперечення позивачки щодо невідповідності документів, що підтверджують оплату за надані Адвокатом послуги, вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 04 грудня 2024 року у справі № 380/13261/23 вказав наступне. Зі змісту договору вбачалося, що правова допомога надається адвокатом на платній основі. За надання допомоги клієнт зобов?язаний сплатити гонорар. При цьому достатнім підтвердженням факту надання правничої допомоги і обов?язком клієнта оплатити її є складення між сторонами акта про надані послуги. Суд касаційної інстанції зазначив, що з рішень судів попередніх інстанцій вбачається, що позивачем було додано відповідні платіжні доручення до прийняття додаткового рішення. І відповідачем жодним чином не спростовано ці обставини, наведені судами.

У постанові від 16 квітня 2020 року у справі №727/4597/19 Верховним Судом зауважено, що відповідно до положень ст. 14 Податкового кодексу України, адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги встановлені у даній справі фактичні обставини, апеляційний суд у даній справі не вбачає підстав для відступу від зазначених позицій касаційного суду, а тому відхиляє відповідні доводи позивачки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено у повному обсязі, позивачкою мають бути відшкодовані понесені відповідачкою та належним чином підтверджені витрати на оплату судової експертизи у справі у сумі 9 559,20 грн, а також гонорар адвоката у сумі 10 000,00 грн.

Підстав для зменшення зазначених судових витрат колегія суддів не вбачає, їх наявність позивачкою у встановленому процесуальним законом порядку не доведена.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У постановах від 18 березня 2021 року у справі № 910/15621/19 та від 28 квітня 2021 року у справі № 910/12591/18 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними ч.ч. 3-5, 9 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 3-5, 9 ст. 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи те, чи були вони фактично здійснені, а також їх необхідність. При цьому суд, визначаючи суму відшкодування, має послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 листопада 2023 року у справі №914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами.

Апеляційний суд вважає за необхідне наголосити, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Як уже було зазначено апеляційним судом вище, відповідно до умов пп. 7.1 Додаткової угоди до Договору правнича допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданої правничої допомоги, який підписується сторонами

Разом з тим, за умовами пп. 7.2. Додаткової угоди до Договору, Об`єднання надає Клієнту акт приймання-передачі наданої правничої допомоги, в якому зазначається зміст наданої правничої допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті (був сплачений) відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені Об`єднанням понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце) та сплачені Клієнтом Об`єднанню.

Водночас, як було встановлено апеляційним судом, до підписаного акту приймання-передачі наданої правничої допомоги сторонами було внесено лише гонорар адвоката у сумі 1 0000,00 грн.

Будь-яких додаткових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, а також їх вартість, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги не містить.

Вказане виключає покладення на позивачку відшкодування додаткових витрат на загальну суму 2659,00 грн , у тому числі - у випадку їх фактичного понесення відповідачкою.

За викладених обставин, заява відповідачки підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити частково.

У порядку розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у загальному розмірі 19 559,20 грн, з яких: 10 000,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу, 9 559,20 грн - вартість судової будівельної технічної експертизи.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 щодо відшкодування решти витрат, пов`язаних з розглядом справи, - відмовити.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 04.06.2025р.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний