Справа № 296/3545/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі: головуючого судді Драча Ю.І.,

за участю секретаря судового засідання Дальянської В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Житомирської міської ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Житомирської міської ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що виконавчим комітетом Оліївської сільської ради Житомирського району 26.08.1956 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6 . На засіданні виконкому Житомирської міської ради депутатів трудящих Житомирської області Української РСР від 31.03.1959, ОСОБА_4 було виділено земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва за адресою: АДРЕСА_2 . За роки життя ОСОБА_4 з дружиною ОСОБА_7 на вищевказаній земельній ділянці було збудовано житловий будинок, втім право власності на це нерухоме майно зареєстровано не було. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 .

Також зазначено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась, однак на момент його смерті разом з ним були зареєстровані і проживали спадкоємці першої черги: дружина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які відповідно успадкували по 1/3 частці спадкового майна кожний.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_7 . Спадкова справа після її смерті також не заводилась, втім за останнім місцем її реєстрації, а саме - за адресою: АДРЕСА_2 , з нею були зареєстровані її діти: син - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які спадщину прийняли по 1/2 частці спадкового майна.

З метою оформлення своїх спадкових прав ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з відповідною заявою, однак постановою державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщука А.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.05.2024 №1095/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_8 . Відповідно до спадкової справи №826/2008, заведеної Першою Житомирською державною нотаріальною конторою, спадкоємцями ОСОБА_8 є дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та дочка - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 в 1/2 частці кожна.

Реалізуючи своє право на оформлення спадщини, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області з заявами про отримання свідоцтв про право на спадщину за законом, проте за результатами їх розгляду нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1322/02-31 від 14.06.2024. Підставою для винесення вказаної постанови нотаріус визначив те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не подано правовстановлюючий документ на спадкове майно.

За вказаних обставин, у позивачів існує потреба у визнанні права власності позивачів на успадковану нерухомість у судовому порядку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, що, в свою чергу, і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 04.04.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 96).

06.05.2025 представником відповідача Житомирської міської ради подано заяв про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 111-112).

Ухвалою суду від 06.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представником позивачів адвокатом Томашевською О.А. подано заяву про розгляд справи за відсутності позивачів та їх представника. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити (а.с. 129-133).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Виконавчим комітетом Оліївської сільської ради Житомирського району 26.08.1956 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6 (а.с. 44-45).

З архівного витягу №Щ-5331/04 від 08.12.2023вбачається, що з протоколом №7 засідання виконкому Житомирської міської ради депутатів трудящих Житомирської області Української РСР від 31.03.1959, ОСОБА_4 було виділено земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 59).

Відповідно до довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» №903 від 11.03.2024 право власності на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_3 , не зареєстровано (а.с. 60).

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 20) та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 0 (а.с. 47-48).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 46).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 50,52).

Позивачами зазначається, що на момент смерті ОСОБА_4 разом з ним були зареєстровані і проживали спадкоємці першої черги: дружина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які відповідно успадкували по 1/3 частці спадкового майна кожний.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_7 .

Спадкова справа після її смерті також не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 49,51).

У позові вказано, що на момент смерті ОСОБА_7 за останнім місцем її реєстрації, а саме - за адресою: АДРЕСА_2 , з нею були зареєстровані її діти: син - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які спадщину прийняли по 1/2 частці спадкового майна.

З метою оформлення своїх спадкових прав ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з відповідною заявою, однак постановою державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщука А.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.05.2024 №1095/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок (а.с. 61-63).

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_8 .

Відповідно до спадкової справи №826/2008, заведеної Першою Житомирською державною нотаріальною конторою, спадкоємцями ОСОБА_8 є дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та дочка - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 64-66).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області з заявами про отримання свідоцтв про право на спадщину за законом, проте за результатами їх розгляду нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1322/02-31 від 14.06.2024. Підставою для винесення вказаної постанови нотаріус визначив те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не подано правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Позивачами зазначено, що смерті ОСОБА_4 спадкоємцями його майна першої черги були: дружина - ОСОБА_7 , син - ОСОБА_8 та дочка - ОСОБА_1 , із частками в спадковому майні по 1/3 кожному. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 спадщину фактично прийняли її діти: ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , та дочка - ОСОБА_1 у розмірі по 1/2 частці спадкового майна кожний, оскільки проживали разом зі спадкодавицею на момент її смерті.

Оскільки, ОСОБА_8 успадкував після смерті батьків ? частини житлового будинку АДРЕСА_3 , а належне йому майно після його смерті успадкували його дружина та донька по ? частці кожна, то позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить по 1/4 частині вказаного будинку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

У судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ч.1 ст.1218 ЦК України)

Відповідно до частин першої, другої статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася до 2004 року, то у цьому випадку відносини спадкування регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР).

Так, відповідно до ч.1 ст.6 ЦК УРСР встановлено перелік способів захисту цивільних прав шляхом: визнання цих прав; відновлення становища, яке існувало до порушення права, і припинення дій, які порушують право; присудження до виконання обов`язку в натурі; компенсації моральної шкоди; припинення або зміни правовідношення; стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках, передбачених законом або договором, - неустойки (штрафу, пені), а також іншими засобами, передбаченими законом. Тобто, за змістом вказаної статті кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Статтею 549 ЦК УРСР визначено обставини за яких спадкоємець прийняв спадщину, зокрема: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 561 ЦК УРСР, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцями мана померлого були дружина - ОСОБА_7 , син - ОСОБА_8 та дочка - ОСОБА_1 . Вказані спадкоємці на момент після смерті спадкодавця ОСОБА_4 фактично вступили в управління та володіння спадковим майном та продовжували проживати в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , тобто вважаються такими, що прийняли спадщину.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 спадщину фактично прийняли її діти: ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , та дочка - ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_8 . Оскільки, ОСОБА_8 успадкував після смерті батьків 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_3 , то належне йому майно після його смерті успадкували його дружина та донька по 1/2 частці кожна.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Виходячи із змісту статті 392 ЦК України, право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Тобто, передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог частини 1 статті 1299 ЦК України, спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

За змістом частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина 3 статті 1296 ЦК України).

Враховуючи той факт що позивачі є спадкоємцями, які фактично прийняли спадщину після смерті матері та батька - ОСОБА_1 , від батька ОСОБА_3 від батька та ОСОБА_2 від чоловіка та з огляду на неможливість іншим чином оформити право власності на будинок АДРЕСА_3 , суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2-5, 89, 200, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та матері - ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на спадкове майно, а саме - 1/2 частку будинку АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на спадкове майно, а саме - 1/4 частку будинку АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на спадкове майно, а саме - 1/4 частку будинку АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3

Позивач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Позивач - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач- Житомирська міська рада, , адреса: 10014, м.Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 4/2

Головуючий суддя Ю. І. Драч