Справа № 182/6064/24
Провадження № 2/0182/251/2025
27.05.2025 м. Нікополь
Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого суді Рунчевої О.В.,
при секретарі Паламарчук П.Ю.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Максименко Ольга Володимирівна про розірвання спадкового договору, -
17.10.2024 року позивач звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із даним позовом про розірвання спадкового договору. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували у шлюбі, який було зареєстровано 16.05.1966 року у відділі ЗАГСу м. Нікополя, актовий запис № 409. Подружжя мешкало у домоволодінні за адресою по АДРЕСА_1 , яке належало їм на праві спільної приватної власності. Подружжя мало двох дітей: дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто сторони по справі.
26.05.2008 року подружжя разом з донькою ОСОБА_3 , яка мешкала на той момент в російській федерації за адресою: АДРЕСА_2 , уклали спадковий договір, який був посвідчений приватним нотаріусом Максименко О.В. За цим договором відповідачка зобов`язувалась виконувати передбачені в ньому розпорядження подружжя і, в разі смерті одного з подружжя, що настане пізніше, набуває право власності на майно, що є їх спільною власністю і зареєстроване за ОСОБА_4 , а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 6 зазначеного спадкового договору на відповідачку покладено такі обов`язки: забезпечувати подружжя житлом, своєчасним та калорійним харчуванням, одягом, необхідною допомогою; сплачувати усі витрати, пов`язані з обслуговуванням житлового будинку; проводити капітальний ремонт вказаного житлового будинку; забезпечувати подружжя лікувальними засобами, згідно з рецептами лікарів; в разі смерті подружжя - поховати їх.
Пунктом 7 спадкового договору передбачено, що право власності на вказане в договорі нерухоме майно переходить до ОСОБА_3 після смерті останнього з подружжя відчужувачів.
За життя батьків, ОСОБА_1 про наявність зазначеного спадкового договору не знав, а його сестра ОСОБА_3 15 років тому виїхала до російської федерації на постійне місце проживання. До батьків приїздила дуже рідко, третім особам доглядати батьків не поручала та не просила, фінансової допомоги батькам не надавала. Ліки, харчі, догляд під час хвороби батьків та витрати на їх поховання здійснював позивач разом зі своєю родиною.
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_5 . Позивач разом з дружиною ОСОБА_6 здійснювали поховання за власні кошти. ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_4 , син померлої також здійснював поховання та ніс витрати на це.
Після смерті матері, ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Іопеля С.О. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батьків, де було відкрито спадкову справу № 58/2024 року. Там позивачу стало відомо про наявність оскаржуваного спадкового договору.
Оскільки відповідачка самоусунулася від виконання своїх обов`язків за спадковим договором, тому позивач вважає, що перехід права власності до неї на домоволодіння є незаконним. Оскільки батьки позивача померли, а він не є стороною спадкового договору, то не має права просити суд зобов`язати ОСОБА_3 виконати умови договору в частині поховання відчужувачів. Позивач вважає, що у нього виникає право, як у спадкоємця, оскаржувати цей договір для безперешкодного спадкування за законом майна померлих батьків.
З цих підстав просить суд розірвати спадковий договір, укладений 14.02.2018 року між його померлими батьками та його рідною сестрою.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.11.2024 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.55-56).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.11.2024 року витребувано у приватного нотаріуса Максименко О.В. копію спадкового договору (а.с.57-58).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.11.2024 року витребувано у приватного нотаріуса Іопеля С.О. копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 (а.с.59-60).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.02.2025 року закрито підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду по суті (а.с.114-115).
Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату та місце судового засідання повідомлялась належним чином, шляхом направлення судової повістки з рекомендованим повідомленням на останню відому адресу її реєстрації, про що свідчить поштовий конверт (а.с.119), який повернувся на адресу суду, як не вручений, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Крім того, на сайті Судової влади України було опубліковано оголошення про дату слухання даної справи. Причини неявки у судове засідання відповідачка не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала.
Третя особа приватний нотаріус Максименко О.В. в судове засідання не з`явилась, 30.04.2025 року надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та надала витребувані судом документи (а.с.120).
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, відзиву на позов та заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі до суду не надав, суд за згодою позивача та її представника розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
В судовому засіданні позивачка та її представник, кожен окремо, підтримали свої позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі.
На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про що свідчить надане свідоцтво про народження (а.с.7). Окрім нього, у подружжя також народилась дочка ОСОБА_7 (а.с.10). Дошлюбне прізвище ОСОБА_8 вона змінила на ОСОБА_9 при реєстрації шлюбу з ОСОБА_10 (а.с.12), а прізвище ОСОБА_9 змінила на ОСОБА_11 при реєстрації шлюбу з ОСОБА_12 (а.с.12).
26.05.2008 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та їх донькою ОСОБА_3 був укладений спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Максименко О.В., зареєстрований в реєстрі №1131 (а.с.14-15). Згідно умов даного договору, відповідачка взяла на себе зобов`язання по догляду за батьками, а саме: забезпечувати їх житлом, своєчасним та калорійним харчуванням, одягом, необхідною допомогою; сплачувати усі витрати, пов`язані з обслуговуванням житлового будинку; проводити капітальний ремонт вказаного житлового будинку; забезпечувати батьків лікувальними засобами, згідно з рецептами лікарів; в разі смерті подружжя - поховати їх. В свою чергу, після смерті останнього з подружжя до ОСОБА_3 переходить право власності на нерухоме майно, яке належало подружжю, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1 .
Частиною 1 статті 1302 ЦК України встановлено, що за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.
Згідно з ч. 2ст. 1303 ЦК України, набувачем у спадковому договорі може бути фізична або юридична особа.
Відповідно до ст. 1304 ЦК України, спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу ст. 1308 ЦК України, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько позивача ОСОБА_5 (а.с.18), а ІНФОРМАЦІЯ_6 померла його мати - ОСОБА_4 (а.с.25). Позивач разом з дружиною взяли на себе зобов`язання по похованню батьків, поховали їх за власні кошти, про що свідчать довідка «Ритуальної служби» НМР (а.с.17), свідоцтво про поховання №261 та № НОМЕР_1 (а.с.21-22, 29-30), договір замовлення №261 та №724 на організацію та проведення поховання (а.с.23,31), товарні чеки (а.с.26,32,33).
Про існування спадкового договору позивач дізнався лише після звернення до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Іопеля С.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері в порядку спадкування за законом (а.с.85). Позивач вважає, що у нього виникає право, як у спадкоємця, оскаржувати цей договір для безперешкодного спадкування за законом майна померлих батьків.
Так, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 умови спадкового договору не виконувала, оскільки мешкає в російській федерації в АДРЕСА_2 . Дана її адреса зазначена в самому спадковому договорі (а.с.14).
Крім того, в акті встановлення факту здійснення догляду та поховання, наданому головою квартального комітету №37 В.А. Гейдаровою зазначено, що догляд за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 здійснювали їх син ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_6 , вони забезпечували їх харчуванням, лікуванням та гігієнічним доглядом, займались організацією поховання. ОСОБА_3 мешкає в російській федерації, до батьків приїжджала дуже рідко, догляд за батьками нікому сторонньому не доручала (а.с.37).
На підтвердження оплати комунальних послуг, що надавались за адресою померлих батьків, позивачем надані квитанції «ПриватБанк», платником в яких зазначена його дружина ОСОБА_6 (а.с.39-44).
Крім того, факт невиконання відповідачкою умов спадкового договору підтверджується показами свідків.
Так, свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що з 1985 року вона є сусідкою позивача. Останній раз бачила ОСОБА_3 10 років тому, до батьків вона не приїздила та не допомагала їм. Батьками опікувався позивач.
Свідок ОСОБА_14 засвідчила, що родину ОСОБА_8 знає з дитинства. ОСОБА_3 виїхала до росії за 10 років до смерті батька. На його похорон вона приїхала, а на поховання матері ні. Коштів на поховання не давала. Батьками за життя опікувався позивач. А мати його не любила, все піклувалась про доньку.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року в справі № 750/3917/17 (провадження № 14-24цс20) вказано, що «особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам».
Аналізуючи наявні матеріали справи, суд встановив, що набувач на протязі тривалого часу не виконує обов`язки та розпорядження відчужувачів, зазначені спадковим договором, протилежного під час розгляду справи та доказів належного виконання умов спадкового договору відповідачкою матеріали справи не містять.
Порушення договору з боку відповідачки є істотним, оскільки внаслідок невиконання ним умов договору, друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а саме забезпечення її щоденних життєвих потреб, що відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, ч.1 ст.1308 ЦК України є підставою для його розірвання за рішенням суду.
Оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 померли, а позивач не є стороною договору, то він не має права просити суд зобов`язати ОСОБА_3 , виконати умови договору в частині поховання відчужувачів. Суд погоджується з позивачем, що у нього виникло право, як у спадкоємця оскаржувати цей договір для безперешкодного спадкування за законом майна померлих батьків, оскільки розірвання вказаного спадкового договору впливає на права та законні інтереси позивача, як спадкоємця батьків. При цьому, оскільки батьки померли, позивач правомірно ініціював розірвання спадкового договору в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, позивач не наполягав на стягненні з відповідачки судового збору.
Керуючись вимогами ст.ст. 526, 1302-1304, 1308 ЦК України, ст.ст .4,5,11, 81, 82, 206, 263, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Максименко Ольга Володимирівна про розірвання спадкового договору - задовольнити.
Розірвати спадковий договір, укладений 26 травня 2008 року між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Максименко О.В., зареєстрований в реєстрі за №1132.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складання.
Суддя: О. В. Рунчева