ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 705/469/25
провадження № 2-о/753/305/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.,

за участю секретаря Власенка Д.А.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2025 року до Уманського міськрайонного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

На обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_5 , який за життя 03 листопада 1993 року склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори Очеретяною В.В. та зареєстрований у реєстрі за №2-4135.

За змістом заповіту ОСОБА_5 заповів ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в рівних долях кожному всю належну йому частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

26 травня 2020 року заявниця звернулась до Уманської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак того ж дня, державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи своє рішення тим, що між спадкоємцями за заповітом та за законом існує спір щодо з`ясування волі заповідача.

Необхідність звернення до суду із даною заявою полягає в тому, що при складанні заповіту державним нотаріусом помилково зазначено прізвище заповідача « ОСОБА_9 », однак в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 29 травня 2019 року прізвище померлого значиться « ОСОБА_9 ». Відповідно до експертного висновку Інституту української мови №307/208 від 03 липня 2020 року документи із записами українською мовою П`ятецький (з апострофом) Пятецький (без апострофа) належать тій самій особі, є ідентичними (ідентифікують ту саму особу): українськомовні форми П`ятецький, ОСОБА_9 та російськомовна форма Пятецький також є ідентичними.

Тому, звертаючись до суду, заявниця просить встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім інших осіб (спадкоємців), заповіту НЕЕ 851255, складеного 03 листопада 1993 року ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори Очеретяною В.В. та зареєстрований у реєстрі за №2-4135.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду від 27 січня 2025 року цивільну справу направлено для розгляду за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 20 березня 2025 року для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Мицик Ю.С. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі справ 25 березня 2025 року.

Ухвалою від 26 березня 2025 року суд призначив справу до розгляду в порядку окремого провадження в судове засідання та встановив заінтересованим особам у справі строки для подання письмових пояснень.

10 квітня 2025 року від ОСОБА_2 до суду надійшли письмові пояснення у справі, зі змісту яких вбачається, що остання заперечує проти задоволення заяви. Свої заперечення обґрунтовує тим, що встановлення факту, про який просить заявниця, суттєво порушить її права як спадкоємця. Вказує, що наразі, в провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа №705/2909/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування.

08 квітня 2025 року засобом поштового зв`язку від заінтересованої особи ОСОБА_4 до суду надійшла заява про проведення розгляду справи за її відсутності, проти задоволення заяви вона не заперечує.

14 квітня 2025 року заінтересована особа ОСОБА_3 також звернулась до суду із заявою про проведення розгляду справи без її участі, просила заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

26 травня 2025 року представник ОСОБА_2 - адвокат Гулько Ж.В., через електронний кабінет системи «Електронний суд», направила додаткові пояснення в яких зазначила, що ОСОБА_2 ставить під сумнів сам заповіт та вважає, що він був складений не від імені ОСОБА_5 , як заповідача.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити.

ОСОБА_2 заперечувала щодо задоволення заяви, посилаючись на спір про право, який не може розглядатися в порядку окремого провадження.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені завчасно та належним чином.

Вислухавши доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої та пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц).

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Отже, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Згідно із частиною четвертою статті 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Встановлення факту, про який просить заявниця, тягне за собою певні юридичні наслідки, зокрема, права спадкування за заповітом.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Зі змісту заяви та доданих до неї матеріалів убачається, що заявник звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить суд встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім інших осіб (спадкоємців), заповіту НЕЕ 851255, складеного 03 листопада 1993 року ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори Очеретяною В.В. та зареєстрований у реєстрі за №2-4135. Заінтересована особа ОСОБА_2 заперечує дійсність заповіту. Оскільки встановлення вказаного факту безпосередньо пов`язано з виникненням у заявника права на спадкування за заповітом, а тому саме виникнення такого права передбачає спір, який має бути розглянутий в порядку позовного провадження за участю спадкоємців померлого.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 186, 258 - 261, 263, 293, 294 315, 352-354 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу- залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику її право звернення до суду за правилами позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 03 червня 2025 року.

СУДДЯ Ю.С. МИЦИК