Провадження №2/592/706/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді Зоріка М.В.,

з участю секретаря судового засідання Білої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, третя особа: Сумська міська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна та визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Супрун Д.В. звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, третя особа: Сумська міська державна нотаріальна контора в якій просить скасувати арешт, накладений на майно, що належить позивачу, який зареєстровано реєстратором: Сумська філія Дії «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови Ковпаківського ВДВС від 13 вересня 2005 року № б/н, наказу господарського суду від 08.08.2005 року № 3/286-05, реєстраційний номер обтяження 2467132, та визнати право приватної власності ОСОБА_1 на 1/3 частку квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною плоте 30,3 м2, житловою 18,1 м2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 24 вересня 1988 року позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , та у шлюбі у них народилася донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03 квітня 1998 року на праві спільної сумісної власності вони придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла його частка у праві спільної власності на вищезазначену квартиру.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори. За її заявою 11.02.2024 була відкрита спадкова справа №83/2024. Постановою державного нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, після померлого ОСОБА_3 у зв`язку з існуванням арешту на квартиру. В той же час Ковпаківський відділ ДВС повідомив, що арешт може бути знятий виключно за рішенням суду. З метою захисту спадкових прав позивачка звернулася до суду із позовом про скасування арешту та визнання права власності в порядку спадкування за Законом на частину вищезазначеної квартири, що належала ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 09.01.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

18.03.2025 ухвалою суду підготовче провадження закрите та призначено справу до розгляду.

26.03.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, було надано відзив на позовну заяву по справі. У відзиві зазначено, що перевіркою даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Витягу прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта міститься арешт за Постановою про арешт майна від 13.09.2005, що видана Ковпаківським ДВС, Наказ господарського суду №3/286-05 вид. 08.08.2005р, № обтяження- 2467132, яка надійшла в паперовому вигляді до вказаного реєстратора обтяження. Згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження відсутня інформація про закриття/завершення чи перебування на виконанні виконавчих документів щодо боржника ОСОБА_3 по відношенню до якого накладався арешт 13.09.2005, в тому числі інформація щодо виконання наказу господарського суду №3/286-05 вид. 08.08.2005р. Права та законні інтереси позивача, Ковпаківським ВДВС у м. Суми Сх. МРУМЮ не порушено. За змістом позову, вимогою позивача є скасування арешту нерухомого майна за 2005 рік, за матеріалами виконавчого провадження, яке перевірити не можливо, оскільки станом на дату звернення до суду воно знищено. Відповідно, до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за № 571/20884, та затверджено Наказ Міністерства юстиції України 12.04.2012 № 578/5, строк зберігання актів знищення становить три роки. У зв`язку із закінченням строків зберігання акт знищення, знищено. Просить врахувати позицію Ковпаківського ВДВС у м. Суми Сх. МРУМЮ при розгляді справи по суті в частині скасування арешту майна.

В судове засідання учасники розгляду справи не з`явилися. Представник позивача адвокат Супрун Д.В. надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про визнання позовних вимог (а.с.57).

Представник третьої особи - Сумської міської державної нотаріальної контори надіслав заяву про розгляд справи без участі їхнього представника при винесенні рішення у справі покладаються на розсуд суду.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні докази по справі, дійшов таких висновків.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачка є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , та звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, та видачі свідоцтва про право на спадщину на частку у праві спільної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ,

11 лютого 2024 року Державний нотаріус Сумської міської державної нотаріальної контори відкрила спадкову справу № 83/2024 після смерті ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_1 .

В подальшому нотаріус повідомила, що відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, наявні обтяження нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, зареєстровано реєстратором: Сумська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови Ковпаківського ВДВС від 13 вересня 2005 року № б/н, наказу господарського суду від 08.08.2005 року № 3/286-05, реєстраційний номер обтяження 2467132.

З метою встановлення підстав накладення арешту на майно, позивачка звернулася до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції у місті Суми.

30 жовтня 2024 року Ковпаківський відділ ДВС надав відповідь на звернення позивачки, з якого встановлено відсутність виконавчих проваджень, стороною яких є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . В той же час Ковпаківський відділ ДВС повідомив про можливість зняття арешту виключно за рішенням суду.

15 листопада 2024 року Державний нотаріус Сумської міської державної нотаріальної контори Калініченко Євгенія Юріївна відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 . Відмова мотивована тим, що відповідно до підпункту 4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчим органом, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Отже, наявність арешту на квартиру, яка є об`єктом спадкування, порушує права позивачки, які не можуть бути захищені у позасудовому порядку.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка має на меті оформлення належної їй спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Згідно ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Частиною 5 ст. 59 вказаного вище Закону, передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

За правилами ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне їй майно.

Згідно абзаців першого та другого пункту 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5 (далі Постанова № 5), у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Згідно абзацу першого пункту другого Постанови № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Пунктом 13 Постанови № 5 роз`яснено, що при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог.

Відповідно дост.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно дост.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Вимоги позивачки, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, встановленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

На сьогодні позивачка має намір оформити спадщину та розпоряджатися належним їй майном, проте через наявність арешту позбавлені можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 28.07.2005 року у справі № 3/286-05 стягнуто з приватного підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Тиван» (код.23633877) борг у сумі 1026,00 грн. (а.с.10-101)

Позивачем суду надано довідку ТОВ «Тиван», як кредиторами спадкодавця ОСОБА_3 , про те, що він має борг перед ним у сумі 1026,00 грн (а.с.105), та надано квитанцію про сплату позивачкою вищезазначеної суми боргу (а.с.104)

Вказані обставини свідчать про відсутність станом на дату розгляду справи майнових претензій у кредитора до позивача, за виконавчим провадженням, по якому було накладено арешт на майно позивача.

Підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, право позивачки підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з об`єкту обтяження: «невизначене майно, все майно, який зареєстровано реєстратором: Сумська філія Дії «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови Ковпаківського ВДВС від 13 вересня 2005 року № б/н, наказу господарського суду від 08.08.2005 року № 3/286-05, реєстраційний номер обтяження 2467132», а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку (об`єкту нерухомості) на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов`язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Разом з тим, як встановлено судом, спадкодавець ОСОБА_3 мав у сумісній власності квартиру яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання за позивачкою ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на частину квартири, як передчасно заявлену, оскільки позивачка має правовстановлюючі документи на вказану квартиру, а тому це питання підлягає вирішенню нотаріусом шляхом видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений на об`єкт обтяження: «невизначене майно, все майно, який зареєстровано реєстратором: Сумська філія Дії «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови Ковпаківського ВДВС від 13 вересня 2005 року № б/н, наказу господарського суду від 08.08.2005 року № 3/286-05, реєстраційний номер обтяження 2467132».

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Зорік