ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 червня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/3136/24

Головуючий у першій інстанції - Сороколіт Є. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/846/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді - Шарапової О.Л.,

суддів - Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,

з участю секретаря: Шапко В.М.,

Сторони:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет»,

відповідач: ОСОБА_1 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет».

Оскаржується рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2025 року, суддя Сороколіт Є.М., місто Бахмач Чернігівська область.

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ТОВ «Фінпром Маркет» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованість за Договором позики №1928477 у розмірі 25 410 грн 00 коп. з яких: 7 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 910 грн - сума заборгованості за відсотками, судовий збір у розмірі 2 422.40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.04.2021 між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено Договір позики № 1928477 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого позикодавець надав Відповідачу грошові кошти у розмірі 7 500,00 грн зі строком позики - 30 днів та сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису Hs51pqI3CO, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 у порядку визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". Того ж дня позикодавець на виконання пункту 1 Договору передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 7 500,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи ТОВ "ФК "Фінекспрес". Відповідно до пункту 4.2 Договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Згідно із пунктом 6.5 вищезгаданих правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.

У подальшому 26.10.2021 TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали договір факторингу № 2610, за змістом якого Клієнт відступив право вимоги до Відповідача на користь Фактора, з урахуванням Витягу з реєстру прав вимог від 26.10.2021 № 2, на загальну суму 25 410,00 грн. За змістом пункту 5.4 згаданого договору Фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій розсуд, зокрема відступати його на користь третіх осіб.

Згідно з договором факторингу від 03.04.2023 № 030423-ФК між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», з урахуванням Реєстру заборгованості від 03.04.2023 б/н, від Фактора до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 25 410,00 грн.

Відповідач свої зобов`язання за Договором не виконав ні перед ним, ні перед первісними кредиторами.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінпром Маркет» просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги та вирішити питання судових витрат.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що правовідносини, викладені в постановах Верховного Суду, на які посилається суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, є відмінними та не є тотожними із даною справою, оскільки в даній справі договором факторингу передбачено перехід прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, які містяться в матеріалах справи, а тому висновок суду стосовно недоведеності набуття позивачем права грошової вимоги до відповідача, є передчасними та такими, що не відповідають фактичним обставинам, що формують зміст правовідносин.

Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що перевіряти перерахунок коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги/факторингу необхідно у випадку, якщо договором факторингу визначений момент набуття новим кредитором права вимоги до боржника після здійснення оплати за договором.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує на те, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 06 квітня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №1928477 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (а.с.11 зв.).

Як вбачається з договору, він підписаний сторонами шляхом вчинення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Hs51pqI3CO.

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало своє зобов`язання за договором та здійснило переказ грошових коштів на картку НОМЕР_1 на суму 7 500грн (а.с.10).

Відповідно до п. 1 договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом її перерахування на банківський рахунок Позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

За умовами п.п. 2.1, 2.2 та 2.3 договору сума позики - 7 500 грн, строком на 30 днів, процентна ставка (базова) 1,99 % (день), знижена процентна ставка - 0,69 % день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день 2,70%.

Відповідно до розрахунку заборгованості розмір заборгованості за тілом позики становить 7 500 грн, за нарахованими та несплаченими процентами - 17 910 грн (а.с.5-7). Правильність розрахунку заборгованості в ході розгляду справи не оспорювалась.

До позовної заяви додано Правила надання грошових коштів у позику (а.с.11-21).

Згідно довідки про ідентифікацію ОСОБА_1 , з яким укладено договір №1928477 від 06.04.2021, ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» одноразовим ідентифікатором Hs51pqI3CO, 06.04.2021 о 12:24:26 (а.с.22).

26 жовтня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №2610, згідно якого фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі заборгованостей (а.с.25 зворот - 29). Вказане підтверджується актами прийому-передачі реєстру заборгованостей (а.с. 30-36).

03 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №030423-ФК з додатками (актами прийому-передачі), згідно якого первісний кредитор зобов`язується передати новому кредитору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимог, а новий кредитор зобов`язується їх прийняти (а.с.37-47).

Пунктом 5.2. зазначених Договорів факторингу визначено, що перехід від клієнта до позивача/фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого позивач/фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідних Прав Вимог.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. ч. 1, 3 ст.509 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.526 ЦУ України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1 ст.527 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст.520 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст.1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з відсутністю належних доказів оплати факторами отриманого права вимоги (платіжних інструкцій про перерахування коштів), суд не може констатувати, що за вказаними договорами такий перехід відбувся, зокрема й у частині права вимоги до відповідача.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вже було вказано вище, пунктом 5.2. зазначених Договорів факторингу визначено, що перехід від клієнта до позивача/фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого позивач/фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідних Прав Вимог.

Тобто дані договори є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст.3 ЦК України. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним.

До вказаних договору факторингу додані підписані реєстри прав вимог, згідно яких вбачається, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає ТОВ «Фінансова компанія управління активами», а воно в свою чергу відступає ТОВ «Фінпром маркет» право вимоги заборгованостей до боржників у тому числі і до ОСОБА_1 за договором позики №1928477 від 06 квітня 2021 року у сумі 25 410 грн (7 500 грн заборгованість за тілом та 17 910 грн за процентами).

Обидва договори факторингу та реєстри прав вимог містять чітку інформацію щодо боржника, номеру та дати договору позики, укладеному між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 та суми заборгованості. Договори факторингу та реєстри прав вимог містять підписи сторін, за такого є належними та допустимими доказами.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги про доведеність факту відступлення права грошової вимоги за укладеним 06 квітня 2021 року договором позики № 1928477 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та в подальшому до ТОВ «Фінпром Маркет» є обґрунтованими.

Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладені вимоги закону та встановлені судом обставини суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач ТОВ «Фінпром Маркет» не має право грошової вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №1928477 від 06 квітня 2021 року.

Виходячи з викладеного вище, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням приписів статті 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 6 056 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з приписами ст.137 ЦПК України розмір гонорару адвоката визначається договором про надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду позову судом першої інстанції ТОВ «Фінпром Маркет» надало: копію Договору про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 (а.с.48-51), копію Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги №1-П від 02.12.2024 на суму 3 500 грн (а.с.51-52), копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів №579930913.1 від 12.12.2024 (а.с.56), копію ордера на надання правничої (правової) допомоги (а.с.56 зворот), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.57).

Згідно з договором про надання правової допомоги розмір гонорару адвоката становить : вивчення документів - 500 грн., складання та подання позову - 3000 грн. за одну справу.

Таким чином, позивачем доведено понесення витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції на загальну суму 3 500 грн.

Апеляційний суд вважає, що заявлений до відшкодування розмір витрат на правову допомогу є співмірним зі складністю справи.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України,суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» - задовольнити.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2025 року - скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (місцезнаходження - 08200, м.Ірпінь Київська область, вул.Стельмаха Михайла, 9А, офіс 204, ЄДРПОУ - 43311346) заборгованість за Договором позики № 1928477 від 06 квітня 2021 року у розмірі 25 410 грн 00 коп. з яких: 7 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 910 грн - сума заборгованості за відсотками; у відшкодування судового збору 6 056 грн; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: