Справа № 2-п/593/2/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2025 р. Бережанський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Крамаря В. М.

при секретарі Осадці М. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бережанського районного суду від 17 січня 2025 року за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 17.01.2025 року, в якій ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 17.01.2025 у справі № 2/593/82/2025 та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, 28 травня 2025 року до суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання ОСОБА_1 відповідно до якого просить судове засідання проводити без його присутності, посилаючись на те, що він бере участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Вважає свою заяву про перегляд заочного рішення обґрунтованою та такою що підтверджена належними доказами, тому просить заочне рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 17.01.2025 скасувати та вищевказану цивільну справу призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-які заяви клопотання від позивача щодо заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бережанського районного суду від 17 січня 2025 року за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до суду не надходили.

Суд, вивчивши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бережанського районного суду від 17 січня 2025 року за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та додані до неї докази приходить до висновку, що заяву слід залишити без задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 вказує на те, що він судових повісток про виклик у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором не отримував.

Однак таке твердження ОСОБА_1 спростовується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 748 (а.с. 41) та № 753 (а.с. 45), якими на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 було надіслано ухвалу про відкриття спрощеного провадження у справі та судові повістки про виклик, а також роздруківками з електронного сервісу відстеження поштових відправлень АТ «Укрпошта» щодо вказаних поштових відправлень, - відповідно до яких такі були вручені особисто ОСОБА_1 .

У заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 посилається на те, що він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 з 23.03.2022 року, а тому відповідно до ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» йому проценти за користування кредитом не нараховуються; а також на те, що відповідно до п.2.1. договору № -599242 про надання коштів у позику, кредит надано строком на 29 днів.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до договору № -599242 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, укладеного 28 січня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (кредитодавцем) та ОСОБА_1 (позичальником):

- відповідачу було надано кредит в розмірі 11500 грн. (п.1 1 договору);

- стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2.20 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.3.3. договору);

- кредит надано строком на 29 днів (лояльний період) початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця (п. 2.1 договору);

- сторони погодилися, що у випадку користування кредитом з боку позичальника більше за визначений лояльним періодом, встановленим п.2.1 договору або додатковими угодами між сторонами зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період користування Кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 3.4 цього договору процентна ставка менша ніж 2 (два) відсотки від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою визначеною п.3.4 договору скасовуються з моменту початку і?х застосування і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, а саме 2,2% (два цілих два десятка процента) за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладення договору і до дня повного повернення кредиту. Таким чином зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 1.65% розповсюджуються на весь період користування кредитом з моменту укладення цього договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені позичальником до моменту завершення строку, встановленого п.2.1 Договору (п. 3.5. договору). Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.3.3. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування (п. 3.5.1. договору). При цьому, позичальник розуміє та погоджується, що застосування процентної ставки без знижки не можливо вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для позичальника, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах процентної ставки, передбаченої цим договором, а можливість отримання знижки забезпечена для позичальника лише як для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим договором (п. 3.5.2. договору); Сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні 212 ст. ЦК, що має наслідком подовження строку користування кредитом на наступних умовах (п. 3.6. договору):

- зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення лояльного періоду (п. 3.7. договору).

Таким чином позивачем підставно і відповідно до умов договору № -599242 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту нараховано проценти за користування відповідачем коштами наданими в кредит в розмірі 5502,75 грн. за період з 29.01.2022 року по 25.02.2022 року (лояльний період) та в розмірі 22770,00 грн. за 90 днів після закінчення лояльного періоду. Нарахування відсотків за 90 днів після закінчення лояльного періоду не є цивільно-правовою відповідальністю передбаченою ст. 625 ЦК України, оскільки така відповідальність передбачена п. 3.9. договору та не є відповідальністю у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання, оскільки така відповідальність передбачена п. 3.10. договору.

Виходячи з наведеного посилання ОСОБА_1 на те, що нарахування відсотків за користування коштами нараховано не у відповідності до умов договору не відповідають дійсності.

Що стосується посилання ОСОБА_1 на те, що він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 з 23.03.2022 року, а тому відповідно до ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» йому проценти за користування кредитом не нараховуються. Суд виходить з наступного:

Ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції чинній з 23.04.2021 року по 04.05.2024 року (час нарахування відсотків за договором) встановлено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 29 квітня 2025 року «Солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 з 23.03.2022 року по теперішній час»

З військового квитка серії НОМЕР_3 випливає, що ОСОБА_1 09.10.2007 року призовною комісією Бережанського району Тернопільської області зарахований в запас згідно абз. 2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; військову присягу прийняв 23.03.2022 р. у військовій частині НОМЕР_1 .

Таким чином з наданих ОСОБА_1 доказів не вбачається, що він був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; брав або бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення; перебував або перебуває безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

З вказаного суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 в заяві про перегляд заочного рішення не наведено доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення вказаної справи.

За таких обставин, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст.128, 130, 287, 288 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бережанського районного суду від 17 січня 2025 року за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СУДДЯ: