Справа № 930/856/25
Провадження №2/930/629/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Войницької Т.Є.

за участі секретаря судового засідання Поліщук Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено шлюб 10.01.2024, що підтверджується актовим записом про шлюб № 44, свідоцтвом НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Шлюб між ними наразі не розірваний.

Від цього шлюбу у них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом № 37, складеним Немирівською міською радою 26.03.2025, та свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , виданим 26.03.2025.

Позивачка зазначає, що вона проживає разом із сином за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач проживає окремо від них, його місце проживання їй не відоме, оскільки після народження дитини він припинив будь-яке спілкування з нею та сином.

ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки її син, ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і наразі потребує її постійного догляду. Через це вона не має можливості працювати та отримувати власний дохід. На даний момент, як зазначає позивачка, вона не має жодних джерел доходу, таких як заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна чи інші надходження, які б забезпечували їй прожитковий мінімум, встановлений законом. Таким чином, вона потребує матеріальної підтримки для забезпечення своїх базових потреб.

ОСОБА_1 стверджує, що відповідач ОСОБА_2 працює на посаді старшого солдата у військовій частині НОМЕР_3 ЗСУ, обіймає посаду капелана. Отже, він має регулярний дохід і здатен надавати матеріальну допомогу. Однак відповідач добровільно не надає жодної фінансової підтримки ні їй, ні їхній дитині. З моменту вагітності позивачки він проявляв байдужість до її потреб, не допомагав із підготовкою до народження сина, не брав участі у придбанні необхідних речей для неї чи дитини, а після народження сина ІНФОРМАЦІЯ_1 припинив будь-яке спілкування з ними. Він не цікавиться матеріальним становищем позивачки, не запитує про її потреби та не надає жодної матеріальної допомоги, хоча, відповідно до законодавства, зобов`язаний матеріально підтримувати її як свою дружину, з якою проживає спільна малолітня дитина.

Позивачка зазначає, що вона намагалася домовитися з відповідачем про добровільне надання матеріальної допомоги, однак він уникає спілкування зі нею, не відповідає на її дзвінки та повідомлення. Таким чином, домовленості щодо її утримання досягнуто не було, що змушує її звернутися до суду з цим позовом.

З урахуванням потреб позивачки, відсутності доходу та фінансових можливостей відповідача, ОСОБА_1 вважає обґрунтованим стягнення аліментів на її утримання щомісячно до досягнення їхнім сином трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ця сума є необхідною для покриття її базових потреб, таких як харчування, оплата комунальних послуг, придбання одягу та засобів особистої гігієни, а також забезпечення належного догляду за дитиною, що потребує додаткових витрат на її здоров`я та харчування як матері-годувальниці.

Просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 4000 грн., щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 14.04.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні.

У судове засідання позивач не з`явилася, згідно поданої заяви просила справу розглянути у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 3ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.01.2024 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу у сторін народилося дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Згідно витягу №759 з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Дитина ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом №792 з реєстру територіальної громади.

За змістом ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Із аналізу даної норми встановлено, що стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина здійснюється виключно у випадку, якщо чоловік має змогу надавати таку матеріальну допомогу.

У постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження №61-16837св18) від 13.06.2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Суд визнає необґрунтованими доводи позивача стосовно можливості сплати відповідачем аліментів на утримання позивача, оскільки позивачем не обґрунтований та не підтверджений жодними доказами певний розмір доходу відповідача. При цьому саме лише твердження позивача про те, що відповідач є військовослужбовцем та має регулярний дохід, вочевидь не становлять належного доведення позивачем достатності заробітку (доходу) відповідача, а обов`язок довести змогу відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини у даних правовідносинах покладається на позивача.

Разом з тим, позивач жодних доказів щодо доходів чоловіка або підтвердження факту його офіційного працевлаштування до суду не надала, також не просила суд їх витребувати. При цьому, суд не наділений законними повноваженнями витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Тому, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

На переконання суду, позивач не надала доказів можливості чоловіка - відповідача у справі надавати їй допомогу.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, враховуючи, що доказування не може грунтуватись на припущеннях, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позову, у зв`язку із недоведеністю позивачем реальної можливості відповідачем підтримувати її та надавати матеріальну допомогу.

Судовий збір, від сплати якого при подачі даного позову звільнено позивача, підлягають віднесенню на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 79, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 79, 80, 84, 182 СК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - відмовити.

Судові витрати із сплати судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Т. Є. Войницька