Справа № 346/4640/24
Провадження № 2/346/264/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Урбанович І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка постійно проживала в житловому будинку в АДРЕСА_1 (колишня АДРЕСА_2 . З метою оформлення спадщини після її смерті позивач, як єдиний спадкоємець першої черги та як особа, що вступила в управління спадковим майном, звернулась до приватного нотаріуса із відповідною заявою. Однак, остання відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю у спадкоємця документів, що підтверджують право власності померлої на нерухоме майно. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник, адвокат Дикун І.В. 28.04.2025 року подав до суду письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримує, просить долучити до матеріалів справи довідки №161 та №162, а розгляд справи проводити в його відсутності ( а.с. 88-89 ).

Представник відповідача - Печеніжинської селищної ради в судове засідання не з`явилась, 30.09.2024 року подала до суду письмове клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без участі представника вказаної ради, не заперечує проти ухвалення рішення про визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно (а.с. 42).

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , матір`ю якої вказана ОСОБА_4 , про що свідчать дані копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.11.1952 року (а.с. 57).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_5 , її батьками вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , що стверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 17.06.2022 року (а.с. 7).

Згідно з даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №6 від 05.07.2022 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 19.11.1968 року, у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с. 57 зворот, -58).

10.08.1985 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_9 », про що свідчать дані копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , актовий запис № 20 від 10.08.1985 року (а.с. 8).

Згідно з даними свідоцтв про смерть серії НОМЕР_4 , виданого повторно 28.05.2001 року, та серії НОМЕР_5 , виданого 28.01.2022 року, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Ценява Коломийського району Івано-Франківської області, а ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Княждвір Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 6, 58 зворот).

У відповідності до копії довідки №172, виданої 06.06.2024 року Княждвірським старостинським округом Печеніжинської селищної ради, відповідно до постанови Президії Верховної ради України №3278 ХІІ від 11.06.1993 року селам Нижнє і Верхнє повернуто стару назву - село Княждвір; рішенням сесії Княждвірської селищної ради народних депутатів від 19.09.1991 року перейменовано назву вулиць, а саме АДРЕСА_3 - на АДРЕСА_1 ( а.с. 12 ).

Відповідно до довідки № 199, виданої 19.07.2024 року вказаним старостинським округом, ОСОБА_2 на момент смерті проживала і була зареєстрована в житловому будинку, що в АДРЕСА_1 , (колишня АДРЕСА_2 . Після її смерті в управління спадщиною вступила її дочка ОСОБА_1 ( а.с. 13 ).

Згідно з даними довідок №160 та №161, виданих вказаним старостинським округом, ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала у житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , з 1979 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за цією адресою, не приватизована ( а.с. 94, 95 ).

Представником позивача також долучено до матеріалів справи копії погосподарської книги за 1986-1988 роки, 2016-2020 роки ( АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 ), яка містить інформацію про рік побудови будинку - 1945 рік; список членів домогосподарства: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ( голова (померла ІНФОРМАЦІЯ_6 )); ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ( дочка ); облік земель в особистому користуванні об`єкта 0,01 га; загальна площа будинку 28 кв. м., житлова 18 кв. м. В копіях записів книги за 2016-2020 року в графі прізвище, ім`я, по батькові голови домогосподарства вказано ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 90-93 ).

Судом також встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП Коломийське МБТІ №80273, виданої 16.05.2024 року, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с. 20).

Відповідно до даних технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» 03.06.2024 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 46,0 кв. м., житловою площею 39,5 кв. м. та господарських будівель і споруд: вбиральні - літера «Б»; сараю - літера «В»; навісу - літера «Г»; огорожі - «№ 1-4». Рік побудови будинку - 1990 (а.с. 16-19).

13.07.2022 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Базюк Н.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_2 (а.с. 61 зворот, - 62).

Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69456621, виданого вказаним нотаріусом 13.07.2022 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 18/2022 за номером у спадковому реєстрі 69467322, спадкодавець ОСОБА_2 ( а.с. 14, 67 ).

Листом № 01-16/179 від 15.08.2024 року зазначеним нотаріусом повідомлено позивача на її усне звернення з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 про те, що у зв`язку з відсутністю у неї документів, що підтверджують право власності померлої на спадкове майно, рекомендовано звернутися до суду із заявою про визнання права власності на нього ( а.с. 15).

Зі спадкової справи, наданої вказаним нотаріусом, вбачається відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину (а.с. 56-70).

Особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, визначено статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до статті 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Таким чином, будинки, які були збудовані до 1992 року, не потребували введення до експлуатації, при набутті права власності на такі об`єкти.

Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26 лютого 2020 року у справі № 607/16873/18, провадження № 61-12451св19; від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17, провадження № 61-1978св20.

Згідно з пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України від 24 травня 2001 року № 127, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року, не відносяться до самочинного будівництва. Облік такого майна здійснювався виключно за погосподарськими книгами сільських рад.

Виходячи з наведеного, на час закінчення будівництва спірного домоволодіння підтвердженням належності житлового будинку (його частини) певній особі був запис в погосподарських книгах, ведення яких передбачалося наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на житлові будинки не залежало від державної реєстрації цього права чи від отримання документів про прийняття об`єкта до експлуатації.

Записами у вищевказаних погосподарських книгах підтверджується, що житловий будинок 1945 року побудови за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ) перебував у власності домогосподарства, членами якого були ОСОБА_4 (голова) та ОСОБА_2 (її дочка) мати позивача, та розташований на переданій в користування цьому господарству земельній ділянці для обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,01 га (а.с. 90-95).

Таким чином, правильним в оцінці спірних правовідносин є висновок про те, що спадкодавець правомірно набув у власність спірне домоволодіння. Житловий будинок, господарські будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року, не відносяться до самочинного будівництва.

За змістом статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з вимогами ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

На підставі наведеного, враховуючи дані погосподарських книг, суд вважає доведеним факт належності спірного будинку матері позивача, а тому приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання в порядку спадкування за позивачем права власності на спірне нерухоме майно, оскільки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказаний житловий будинок, виданого на ім`я спадкодавця, позивач як спадкоємець першої черги за законом не може набути права на це майно.

На підставі наведеного, ст. ст. 346, 1216-1218, 1220, 1261, 1268, 1297 ЦК України, та, керуючись ч.2 ст. 247, ст.ст. 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженкою с. Княждвір Коломийського району Івано-Франківської області, жителькою АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , право власності на житловий будинок загальною площею 46,0 кв. м., житловою площею 39,5 кв. м. та господарські будівлі і споруди: вбиральню - літера «Б»; сарай - літера «В»; навіс - літера «Г»; огорожу - «№ 1-4», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка с. Княждвір Коломийського району Івано-Франківської області, жителька АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Відповідач: Печеніжинська селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області, смт. Печеніжин, вул. Незалежності, 15, Коломийського району Івано-Франківської області, 78274, .

Повний текст рішення складено 06 червня 2025 року.

Суддя: Яремин М. П.