РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року місто Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Майстренка О.М., за участі секретаря судового засідання Костенко Р.С., позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТВК - 2000», про визнання позивача таким, що не несе передбаченої договором оренди приміщення відповідальності та визнання договору оренди продовженим,

встановив:

У грудні 2024 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_2 (далі - позивач) до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТВК - 2000» (далі - відповідач), про визнання позивача таким, що не несе передбаченої договором оренди приміщення відповідальності та визнання договору оренди продовженим.

Позов обґрунтований тим, що позивач уклав із відповідачем договір оренди приміщення № 04/22 від 01.01.2022 (далі - Договір) за яким здійснювалась оренда технічного приміщення №3 за адресою: АДРЕСА_1 строком на один рік. В подальшому строк дії Договору був продовжений на підставі додаткових угод, укладених між сторонами на 2023 та 2024 роки.

У листопаді 2024 року відповідач відмовився від продовження строку дії Договору на 2025 рік у зв`язку із тим, що приміщення буде використовуватись для технічних потреб будинку.

Позивач вважає, що через форс-мажорні обставини (військові дії) та через стан здоров`я він не може звільнити орендоване приміщення, так як не може повернутись на свою Батьківщину у с. Широка Балка, Білозерського району, Херсонської області.

З огляду на викладене, позивач просив:

- визнати його, що не несе відповідальності, яка передбачена Договором за неможливість виконання обов`язку протягом наступного дня після закінчення строку Договору (з 01.01.2025) звільнити орендоване приміщення та передати його орендодавцю разом із ключами;

- визнати Договір продовженим на тих же умовах на строк до припинення військових дій (до припинення або скасування правового режиму воєнного стану) в Білозерському районі, Херсонської області (с. Широка Балка) і протягом двох місяців з дати припинення бойових військових дій у Білозерському районі, Херсонської області (с. Широка Балка).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.12.2024 частково задоволено подану позивачем заяву про забезпечення позову, заборонено відповідачу до набрання законної сили судового рішення у справі № 760/33021/24, вчиняти дії з повернення у власне користування технічного приміщенням № 3, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонено відповідачу до набрання законної сили судового рішення у справі № 760/33021/24, вчиняти дії з перешкоджання позивачу користуватись технічним приміщенням № 3, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та використовується позивачем відповідно до договору оренди приміщення № 04/22 від 01.01.2022.

Застосовано заходи зустрічного забезпечення шляхом зобов`язання позивача сплачувати на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти у сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, до 10 числа поточного місяця, починаючи з січня 2025 року до набрання законної сили судового рішення у справі № 760/33021/24, а також сплачувати комунальні послуги та послуги з утримання будинку відповідно до договору оренди приміщення № 04/22 від 01.01.2022.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні, встановлено строк для подання сторонами заяв по суті (відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив).

04 лютого 2025 року до суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач уточнив позовні вимоги просив визнати Договір із додатковими угодами до нього між позивачем та відповідачем щодо оренди технічного приміщення № 3, яке розташоване в будинку АДРЕСА_1 продовженим на тих же умовах на строк до припинення чи скасування в Україні (в Білозерському районі, Херсонської області, село Широка Балка) правового режиму воєнного стану і протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування в Україні (в Білозерському районі, Херсонської області, село Широка Балка) правового режиму воєнного стану.

07 лютого 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач не погодився із позовними вимогами вказавши, що строк дії Договору закінчився 31.12.2024 і відповідно позивач зобов`язаний повернути майно. Відповідач завчасно у листопаді 2024 року повідомив про відсутність наміру продовжувати дію договору на 2025 рік і що приміщення буде використовуватись для потреб будинку.

Посилання на форс-мажорні обставини на думку відповідача не впливає на строк дії договору, а впливає на відповідальність відповідача за виконання зобов`язань.

При цьому не зрозуміло яке відношення має до питання припинення Договору село Широка Балка, адже позивач зареєстрований з 10.08.2012 у м. Києві.

Відповідач наголосив, що заперечує проти продовження дії Договору.

08 травня 2025 року у судове засідання з`явився позивач. Відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. У матеріалах справи міститься заява відповідача про розгляд справи у судовому засіданні за відсутності представника відповідача.

Позивач у судовому засіданні подав клопотання про зупинення провадження у справі відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08.05.2025 у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовлено.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю.

Суд, заслухавши учасників справи, повно і всебічно дослідивши докази, які міститься у матеріалах справи, встановив такі факти та дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 01.01.2022 між сторонами укладено договір оренди приміщення №04/22, згідно умов якого відповідач передав позивачу в оренду технічне приміщенням № 3, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

У пунктах 2.1., 2.2., 2.4., 2.6. Договору вказано, що приміщення орендується на строк з 01.01.2022 по 31.12.2022. Після закінчення строку дії даного Договору орендар має переважне право на укладання нового договору оренди на новий строк на нових умовах, проте погоджується з тим, що орендодавець не пов`язаний обов`язком укладати новий договір оренди з орендарем. При згоді продовжити оренду приміщення на новий строк орендодавець не пізніше ніж за півтора місяця до закінчення строку дії даного Договору направляє на підпис орендарю договір оренди приміщення на новий строк. Даний Договір не підлягає автоматичній пролонгації.

У пунктах 7.1., 7.4. Договору передбачено, що протягом наступного дня після закінчення строку дії даного Договору, або дострокового припинення його дії, орендар зобов`язаний звільнити орендоване приміщення і передати його орендодавцю разом з ключами за актом здачі-приймання у стані, в якому воно було одержано. Сторони домовились, що у випадку, якщо орендар не повернув приміщення на наступний день після закінчення або дострокового закінчення дії Договору та не підписав Акт про повернення приміщення, то орендодавець, відповідно до ст.. 202 Цивільного кодексу України, отримує право на 3 (третій) день після закінчення або достроково закінчення дії Договору самостійно звільнити приміщення від майна та речей орендаря не приймаючи їх на відповідальне зберігання в повернути приміщення у власне користування склавши при цьому Акт односторонньої дії за підписом 3 (трьох) членів правління.

У п. 8.1. Договору вказано, що жодна із сторін не нестиме відповідальність за цим Договором у разі не виконання або не належне виконання своїх обов`язків за цим Договором внаслідок настання форс-мажорних обставин, тобто обставин непереборної сили, які сторони не могли передбачити на момент укладання договору (під «обставинами непереборної сили» вважаються зовнішні і надзвичайні події, такі як бойові військові дії, екологічна катастрофа, землетрус, повінь, або інші стихійні лиха, які перешкоджають сторонам виконувати свої договірні зобов`язання), а також будь-які інші обставини, що знаходяться поза контролем сторін, зокрема, прийняття закону або іншого нормативного акту, що забороняє будь-яку дію передбачену цим Договором.

Також сторонами 01.01.2022 було підписано Акт приймання-передачі Технічного Приміщення №3 на початку дії Договору оренди, за яким відповідач передав позивачу в користування технічне приміщенням № 3, яке розташоване в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що 12.12.2022 сторонами укладено додаткову угоду №0 1 до договору оренди нерухомого майна № 04/22 від 01.01.2022, якою п. 2.1. Договору викладено в новій редакції, згідно якої строк оренди встановлений з 01.01.2023 по 31.12.2023.

В подальшому 04.12.2023 сторонами укладено додаткову угоду № 02 до договору оренди нерухомого майна № 04/22 від 01.01.2022, якою п. 2.1. Договору викладено в новій редакції, згідно якої строк оренди встановлений з 01.01.2024 по 31.12.2024.

31 жовтня 2024 року позивач звернувся із заявою до відповідача із проханням продовжити дію Договору на 2025 рік.

Листом № 21 від 20.11.2024 відповідач повідомив позивача, що орендоване приміщення буде використовуватись для технічних потреб будинку, тому з 01.01.2025 позивачу запропоновано звільнити приміщення і передати його відповідачу.

Заявою від 01.12.2024 позивач повторно звернувся до відповідача із проханням продовжити дію Договору на 2025 рік або до припинення чи скасування правового режиму воєнного стану в Білозерському районі, Херсонської області (село Широка Балка) і протягом двох місяців.

Зазначені вище обставини встановлені судом на підставі письмових доказів, які суд вважає належними, допустимими та достовірними.

Крім цього вказані вище обставини у визнані у заявах по суті сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Отже, суд вважає вищевказані обставини доведеними достатніми доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).

У ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) вказано, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У ч. 1 ст. 631 ЦК України вказано, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Частиною 1 ст. 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 763, ч. 1 ст. 785 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У постанові Верховного Суду від 18.09.2023 у справі № 582/18/21 зазначено, що порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року вказано, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Як встановлено судом 01.01.2022 між сторонами склались відносини найму з приводу оренди технічного приміщення у будинку за адресою АДРЕСА_1 на підставі договір оренди приміщення №04/22.

Строк дії вказаного Договору був продовжений сторонами до 31.12.2024.

Отже сторонами було узгоджено, що до 31.12.2024 позивач може за плату користуватись приміщенням і після завершення вказаного строку зобов`язаний повернути приміщення відповідачу.

Як свідчить лист відповідача № 21 від 20.11.2024 позивач був завчасно повідомлений про намір відповідача припинити договірні відносини по завершенню строку дії Договору та самостійно використовувати власне приміщення, що є правом відповідача як власника майна.

Вказані дії відповідача відповідають вищенаведеним нормам ЦК України та умовам Договору.

Суд звертає увагу, що строк Договору не може бути продовжений поза волею відповідача, як власника та сторони договірних відносин.

Щодо бажання позивача повернутися на свою Батьківщину у с. Широка Балка, Білозерського району, Херсонської області, вказане жодним чином не впливає на зобов`язання позивача повернути приміщення по закінченню строку дії Договору.

За вказаних обставин судом не встановлено порушення права позивача з боку відповідача у вищевказаних орендних відносинах.

Щодо посилання позивача на факт введення в Україні правового режиму воєнного стану, як на обставину форс-мажору, то суд погоджується із доводами відповідача, що вказана обставина впливає на відповідальність сторони договору, а не на строк дії Договору.

При цьому позивачем не надано жодних доказів, як правовий режим воєнного стану, як обставина форс-мажору, діє на позивача як на сторону Договору та перешкоджає йому виконати обов`язок в частині звільнення орендованого приміщення і передання його відповідачу.

Суд звертає увагу, що правовий режим воєнного стану діє в Україні з лютого 2022 року і весь цей час позивач реалізовував права та обов`язки орендаря за Договором і не повідомляв відповідача про вплив на нього обставин форс-мажору.

Отже, твердження позивача про вплив на нього обставин форс-мажору пов`язане виключно із небажанням позивача звільнити орендоване приміщення, що в свою чергу суперечить його зобов`язанням як орендаря за Договором.

Таким чином, позивачем не доведено, а судом не встановлено наявності обставин форм-мажору, які впливають на позивача і перешкоджають йому звільнити приміщення.

За змістом ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених процесуальним законом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

З огляду на викладене суд вважає, що позивачем не надано доказів щодо порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем цивільного права (інтересу) позивача.

За вказаних обставин, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати відносяться на рахунок держави.

Керуючись вищевикладеним та ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТВК - 2000», про визнання позивача таким, що не несе передбаченої договором оренди приміщення відповідальності та визнання договору оренди продовженим - відмовити.

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.12.2024 - скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

позивач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

відповідач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТВК - 2000», , місцезнаходження:03037, м. Київ, вул. Максима Токарева, 5.

Суддя О. Майстренко