Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7976/24
Провадження № 2-п/711/208/25
У Х В А Л А

02.06.2025 м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Буйновській А.П.

за участю заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Хегай О.Б.

та представника позивача

адвоката Ракоїд Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.03.2025 по справі № 711/7976/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про перегляд заочного рішення.

Свою заяву обґрунтовує тим, що заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.03.2025 у справі № 711/7976/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди судом ухвалено заочне рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування шкоди 78298 грн. 07 коп., витрати за проведення звіту оцінки 3500 грн. 00 коп., витрати на правничу допомогу адвоката 10000 грн. 00 коп., а всього 91798 грн. 07 коп.

Як зазначено, він дізнався про вказане вище заочне рішення тільки 14.04.2025, отримавши відповідне повідомлення про ухвалення судом рішення у його застосунок «Дія». Водночас, про судові засідання, призначені по справі, він дізнався лише після ознайомлення зі справою. До того ж, він не міг з`явитись у судові засідання по незалежним від нього причинам тому, що не знав про час та місце їх проведення. Судові повістки йому не були вручені, повідомлення з пошти також не надходили, тому він ніяк не міг знати про те, що проти нього подали позов до суду і, що існує відповідний судовий розгляд. Також, просить не вважати належним доказом довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», оскільки, на його думку, вони не можуть бути належним доказом, враховуючи те, що судовий виклик за допомогою SMS є належним лише у разі подання учасником справи заяви про таке інформування, а він жодних заяв не надавав до Придніпровського районного суду м. Черкаси. Тому, просить визнати причини його неявки в судові засідання поважними.

Заявник також вказує, що судом не було враховано всі обставини справи, під час її розгляду. Крім того, не було залучено АТ «Страхова компанія «TAC», як співвідповідача, оскільки розмір страхової виплати складав 150 000 грн. 00 коп., відповідно до умов полісу страхування, укладеного з ним. Відшкодування згідно з полісом цивільної відповідальності склало 49 388 грн. 61 коп.

У зв`язку з цим, вважає, що заочне рішення суду підлягає перегляду для реалізації його права, наданого процесуальним законодавством України, яке охороняється Конституцією і положеннями Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка ратифікована Україною в законному порядку, що надає право людині на справедливий судовий розгляд і законний захист прав.

Враховуючи наведене вище, заявник просить переглянути заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.03.2025 по справі № 711/7976/24, скасувати його та призначити справу до розгляду в загальному порядку. Крім того, просить залучити до участі у справі співвідповідача АТ «Страхова компанія «TAC».

Ухвалою суду від 02.05.2025 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення прийнято та призначено до судового розгляду у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Хегай О.Б. підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити їх на підставі наведеного у заяві обґрунтування та з урахуванням доданих до неї матеріалів. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 не отримував судових повісток про виклик до суду, тому не знав про судовий розгляд цієї справи і не міг представляти свої інтереси. Судові повістки у вигляді SMS-повідомлень ОСОБА_1 отримував, але не звертав на них уваги, оскільки думав, що йому надходить реклама. Жодних заяв про направлення судових повісток у вигляді SMS-повідомлень ОСОБА_1 до суду не подавав.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити їх на підставі наведеного у заяві обґрунтування та з урахуванням доданих до неї матеріалів. Крім того, зазначив, що отримання судових повісток у вигляді SMS-повідомлень та інформування його через застосунок «Дія» про ухвалення судового рішення, вважає неналежним повідомленням, оскільки він не подавав до суду заяв про такий порядок надсилання йому судових повісток. До того ж, зауважив, що він поніс покарання за скоєння адміністративного правопорушення у вигляді штрафу. Водночас, він розумів, що його діями заподіяна шкода позивачу, але її розмір не є співмірним. До того ж, розмір ліміту страхового відшкодування покрив розмір шкоди, заподіяної позивачу у результаті дорожньо-транспортної пригоди. Тобто, увесь розмір заподіяної ним шкоди позивачу мала відшкодовувати страхова компанія.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Ракоїд Л.В. просила відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, оскільки він повідомлявся судом про розгляд означеної справи шляхом направлення судових повісток за двома адресами. У своїй заяві ОСОБА_1 зазначив, що він дізнався про судове рішення, тому міг ознайомитися з ухвалою про відкриття провадження у даній справі. Стверджує, що суд надавав можливість відповідачу брати участь у судових засіданнях та подавати процесуальні заяви. Судове рішення є законним. До того ж, доводи заявника про відсутність підстав для задоволення позову не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до чинного законодавства, коефіцієнт зносу не відшкодовується страховою компанією, тому такі витрати стягнуто з відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди, на користь позивача.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, хоча повідомлялася судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи № 711/7976/24 та перевіривши доводи заяви про перегляд заочного рішення, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 09.10.2024 позивач ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Ракоїд Людмилу Вячеславівну, звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси із позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 78298 грн. 07 коп., витрати на проведення звіту про оцінку та витрати на правову допомогу адвоката.

У ході вирішення питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у цій справі, 10.10.2024, 25.10.2024 та 07.11.2024 судом, відповідно до приписів ч.ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України, здійснено запити щодо встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 .

На вказані вище запити суду, отримано відомості з Єдиного державного демографічного реєстру від 07.11.2024 № 890637, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, вказані відомості підтверджуються також інформацією, яка надана Департаментом «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради № 1117/1772-01-10 від 21.01.2025.

Водночас, у позовній заяві зазначено адресу місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - АДРЕСА_2 . Така ж адреса місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначена у його анкетних відомостях у постанові Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.01.2024 у справі № 711/222/24.

Ухвалою суду від 07.11.2024 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по справі.

У підготовче засідання, яке призначалось на 21.11.2024, відповідач викликався судовими повістками, з якими йому на вказані вище адреси були направлені й інші процесуальні документи: копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками, які повернулися до суду неотриманими з довідками Укрпошти ф.20, в яких зазначені причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення ШКІ 812, 170.

З-за неявки у перше підготовче засідання з розгляду цієї справи, а також у зв`язку з надходженням клопотання представника позивача адвоката Ракоїд Л.В. про відкладення (перенесення) розгляду справи, підготовче засідання відкладене на 06.12.2024, про що свідчить протокол судового (підготовчого) засідання від 21.11.2024.

У підготовче засідання, яке призначалося на 06.12.2024 відповідач викликався судовими повістками, які направлялися останньому за адресою зареєстрованого місця проживання та за адресою, яка вказана позивачем у вступній частині позовної заяви, проте повернулися до суду, як не отримані з довідками Укрпошти ф.20, в яких зазначені причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення ШКІ 655, 254.

У зв`язку з клопотанням представника позивача адвоката Ракоїд Л.В. про надання часу для усунення описки в поданій позовній заяві, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 10.01.2025, про що свідчить протокол судового (підготовчого) засідання від 06.12.2024.

У підготовче засідання, яке призначалося на 10.01.2025 відповідач викликався судовими повістками, які направлялися останньому за адресою зареєстрованого місця проживання та за адресою, яка вказана позивачем у вступній частині позовної заяви, проте повернулися до суду, як не отримані з довідками Укрпошти ф.20, в яких зазначені причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення ШКІ 470, 725.

09.12.2024 позивач ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Ракоїд Людмилу Вячеславівну, подала до суду уточнену позовну заяву, яка прийнята судом.

10.01.2025 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 10.02.2025 задля надання можливості відповідачу подати відзив на уточнену позовну заяву, про що свідчить протокол судового (підготовчого) засідання від 10.01.2025.

У підготовче засідання, яке призначалося на 10.02.2025 відповідач викликався судовими повістками, які направлялися останньому за адресою зареєстрованого місця проживання та за адресою, яка вказана позивачем у вступній частині позовної заяви, проте повернулися до суду, як не отримані з довідками Укрпошти ф.20, в яких зазначені причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення ШКІ 938, 391.

10.02.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

У судове засідання, яке призначалося на 19.02.2025 відповідач викликався судовими повістками, які направлялися останньому за адресою зареєстрованого місця проживання та за адресою, яка вказана позивачем у вступній частині позовної заяви, проте повернулися до суду, як не отримані з довідками Укрпошти ф.20, в яких зазначені причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення ШКІ 896, 834, 239, 328.

З-за неявки у перше судове засідання з розгляду цієї справи по суті, означене судове засідання відкладене до 11.03.2025, про що свідчить протокол судового засідання від 19.02.2025.

У судове засідання, яке призначалося на 11.03.2025 відповідач викликався судовими повістками, які направлялися останньому за адресою зареєстрованого місця проживання та за адресою, яка вказана позивачем у вступній частині позовної заяви, проте повернулися до суду, як не отримані з довідками Укрпошти ф.20, в яких зазначені причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення ШКІ 114, 874.

Крім того, позивачем у позовній заяві був зазначений номер мобільного телефону відповідача НОМЕР_1 і на цей номер судом направлялися sms-повідомлення про виклик у судові (підготовчі) засідання. За матеріалами справи встановлено, що sms-повідомлення про судові (підготовчі) засідання у цій справі, які призначалися на 21.11.2024, 06.12.2024, 10.01.2025, 10.02.2025, 19.02.2025, 11.03.2025, отримано адресатом, про що свідчать відповідні довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber».

Слід зазначити, що відповідач, незважаючи на те, що ним не була подана заява про отримання смс-повідомлень про судові засідання, - визнав факт отримання саме ним смс-повідомлень про зазначені судові засідання. Крім того, маючи додаток «Дія», про що він повідомив суду, всі судові рішення та судові виклики автоматично здійснювалися і в додаток «Дія», які ним теж отримані.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення заявник (відповідач у справі) зазначив адресу місця свого проживання: АДРЕСА_2 , за якою зокрема, судом неодноразово здійснювались виклики відповідача у судові (підготовчі) засідання. Також у цій заяві ОСОБА_1 вказано і номер мобільного телефону, який він в судовому засіданні підтвердив як, такий, що належить йому. При цьому, всі виклики в судові засідання здійснювалися і на цей номер телефону, які ним також отримувалися.

Судом звертається увага й на те, що навіть і після прийняття судом ухвали суду від 02.05.2025 про прийняття заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, ним жодного разу не отримувалися письмові документи, які направлялися судом рекомендованими листами за двома адресами, про які зазначено вище і, які повернулися до суду. При цьому, і на цей час ним не було повідомлено суду іншу адресу для листування, не подано заяву про доставку смс-повідомлень про судові засідання, як і не повідомлено про наявність електронної адреси. Між тим, за отриманим смс-повідомленням про судове засідання на 02.06.2025, відповідач/заявник з`явився в судове засідання і брав участь як безпосередньо, так і за участі його представника.

Таким чином, за дослідженими матеріалами справи, судом встановлено, що відповідач/заявник у справі належним чином, зокрема відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, вважається таким, що повідомлявся судом про час, дату та місце судових (підготовчих) засідань щодо розгляду справи. Водночас, не скористався правом брати участь у розгляді справи ні безпосередньо у судовому (підготовчому) засіданні, ні через представника, ні шляхом подання письмових процесуальних заяв. Будучи обізнаним про наявність відкритого відносно нього судового провадження, про що сам зазначив в судовому засіданні, ОСОБА_1 не проявив інтересу та не скористався правом звернутися до суду задля ознайомлення із матеріалами справи, взяти участь у судовому розгляді справи, подати письмові процесуальні заяви по суті справи тощо.

Отже, справу розглянуто за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, який повідомлявся судом у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, та не з`явився у судові засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи.

11.03.2025, за результатами розгляду цієї справи, судом ухвалене заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Вирішено: стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рахунок відшкодування шкоди 78298 грн. 07 коп., витрати за проведення звіту оцінки 3500 грн. 00 коп., витрати на правничу допомогу адвоката 10000 грн. 00 коп., а всього 91798 грн. 07 коп.; стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп.

Копія вказаного вище судового рішення разом з супровідним листом від 16.04.2025 № 711/7976/24/7676/2025 направлялися відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання та за адресою, яка вказана позивачем у вступній частині позовної заяви, проте повернулися до суду, як не отримані з довідками Укрпошти ф.20, в яких зазначені причини повернення «за закінченням терміну зберігання», про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення ШКІ 485, 023.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст. 272 ЦПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Крім того, частиною одинадцятою статті 272 ЦПК України визначено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Таким чином, суд виконав обов`язок щодо повідомлення відповідача й про прийняте у цій справі судове рішення від 11.03.2025.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, 17.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про ознайомлення з матеріалами справи № 711/7976/24. 18.04.2025 ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи № 711/7976/24, про що свідчить наявна у матеріалах справи відповідна розписка.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Використання законодавцем у конструкції статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача у судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2001 зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п.61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v.Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з наведеної вище практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч.ч. 3, 4 ст. 287 ЦПК України).

Частина перша статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За результатами розгляду заяви, судом встановлено, що відповідач неодноразово повідомлявся судом належним чином та завчасно про час, дату та місце розгляду справи (про всі судові засідання). При цьому, ОСОБА_1 не повідомляв суду про поважність причин своєї неявки, не скористався правом брати участь у розгляді справи як особисто, так і через представника. Не повідомляв про місце свого перебування/знаходження та зміну місця проживання, якщо такий факт мав місце, незважаючи на обов`язок, що передбачений ЦПК України та, будучи обізнаним про наявність у провадженні суду судової справи стосовно нього. Така процесуальна поведінка ОСОБА_1 свідчить про те, що він не мав інтересу стосовно судової справи та не бажав брати участь у її розгляді. Крім того, суд не встановлює фактичне місце проживання (перебування) сторін, а обов`язком суду є лише направлення вчасно викликів до суду та процесуальних документів учасникам справи.

Механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів, регулюється Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265.

Слід зауважити на тому, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, у тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Отже, в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання/перебування фізичної особи не має правового значення.

Крім того, відповідач мав можливість отримувати всю інформацію щодо справи за веб-адресою на офіційному веб-порталі судової влади України у мережі Інтернет, яка зазначена в ухвалі про відкриття провадження. Судом вчинені всі можливі та необхідні процесуальні дії щодо повідомлення відповідача про судовий розгляд справи, про всі судові (підготовчі) засідання та про судові рішення.

Слід також зазначити, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк не заявив про свою участь у справі, не проявляв належного інтересу до ходу її розгляду, знаючи про свої зобов`язання передОСОБА_2 щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 78298 грн. 07 коп., як матеріального збитку, заподіяного власнику легкового автомобіля «TOYOTA YARIS» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження останнього під час ДТП 31.12.2023 (різниця між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу після ДТП та страховим відшкодуванням), тому суд приходить до висновку про відсутність підстав, які б виправдували необхідність фактично повторного перегляду справи. Слід також зазначити, що жодних обставин, які б не були з`ясовані під час розгляду справи, він як у заяві про перегляд заочного рішення, так і в судовому засіданні з розгляду цієї заяви, - не повідомив, а також жодних доказів на спростування доводів позивача, ним до суду надано не було.

Крім того, під час судового засідання, заявник повідомив суду, що про факт матеріального збитку, заподіяного власнику легкового автомобіля «TOYOTA YARIS» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження останнього під час ДТП 31.12.2023, йому відомо, але він вважає що вказані вище виплати має сплачувати позивачу страхова компанія.

Отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення від 11.03.2025 у справі № 711/7976/24 слід відмовити, оскільки вона є безпідставною та недоведеною належними, допустимими та переконливими доказами, у розумінні ст.ст. 76-84 ЦПК України. Слід також зазначити, що заявник не скористався своїм правом і у судовому засіданні довести обставини щодо необхідності перегляду заочного рішення від 11.03.2025 у справі № 711/7976/24, незважаючи на норми ч. 1 ст. 288 ЦПК України.

Таким чином, доводи заявника не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому підстав для скасування заочного рішення 11.03.2025 у справі № 711/7976/24 немає і у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 260, 280-284 ЦП України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.03.2025 по справі № 711/7976/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст судового рішення складений 09.06.2025.

Головуючий суддя С. М. Позарецька