Провадження № 2/645/1121/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - Мартинової О.М.,

секретар судового засідання - Кривченко Т.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2024 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії СА №1093531 від 05.08.2024 року, представник - адвокат Токар О.М., звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив зменшити розмір аліментів стягуваних на підставі судового наказу Харківського районного суду Харківської області №635/4405/24 від 26.04.2024 року.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 26.04.2024 року Харківським районним судом Харківської області винесено судовий наказ у справі №635/4405/24 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.04.2024 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. При цьому представник вказала, що про існування вищезазначеного наказу позивачу стало відомо в липні 2024 року, коли з його заробітної плати було утримано грошові кошти на суму 62146,88 грн. ОСОБА_1 є військовослужбовцем, та проходить службу в якості старшого сержанта в/ НОМЕР_1 , постійно перебуваючи безпосередньо на лінії зіткнення, тому, об`єктивно, не мав можливості вчасно бути обізнаним з виниклим у нього аліментними зобов`язаннями. З часу винесення судового наказу про стягнення аліментів і по дату першого утримання грошових коштів, позивач належним чином виконував свій батьківський обов`язок по відношення до власних дітей, та надавав їм матеріальну допомогу, вчасно і в достатньому обсязі. Разом з тим представник вказав, що 22.05.2024 року ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_5 . Представник наголосила, що в дружини позивача - ОСОБА_5 від попередніх шлюбів є троє дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Окремо звернув увагу, що ОСОБА_1 є головою багатодітної сім`ї. Крім того, зазначила, що оскільки біологічний батько неповнолітньої ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , тому неповнолітня отримує матеріальне забезпечення виключно від вітчима - ОСОБА_1 . При цьому вказала, що неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , народжені у шлюбі дружини позивача - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від біологічного батька матеріального забезпечення не отримують, незважаючи на наявні у нього аліментні зобов`язання. Борг по аліментам у ОСОБА_10 станом на 10.09.2024 року становить 127605,23 грн. Таким чином весь тягар по утриманню дітей лежить також на позивачеві. Зазначені обставини не були відомі при винесенні судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів від 26.04.2024 року, а сімейний стан останнього змінився через місяць після винесення означеного рішення. Відповідно до розрахунку заборгованості від 08.08.2024 року сума аліментів, яка підлягає стягненню з позивача становить 41633,25 грн/місяць. Виходячи з середньої заробітної плати ОСОБА_1 та того факту, що його сім`я складається з п`яти осіб, з них троє неповнолітні діти, забезпечення самого позивача складає лише 16653 грн. Таким чином, утримуваний розмір аліментів в обсязі 1/3 частини доходу ОСОБА_1 є вкрай зависоким та обтяжливим для позивача, який крім утримання всіх наявних членів сім`ї, будучи військовослужбовцем, що бере безпосередню участь в бойових діях, потребує також значних витрат з власного грошового забезпечення на військове спорядження, що внаслідок постійних обстрілів та умов перебування на передовій, постійно виходить з ладу. Таким чином, беручи до уваги зміну сімейного стану позивача з часу присудження його аліментних зобов`язань, наявність у нього на утриманні ще трьох неповнолітніх дітей, розмір аліментів визначених у вигляді 1/3 частини доходів за судовим наказом Харківського районного суду Харківської області від 26.04.2024 року у справі №635/4405/24 підлягає зменшенню до 1/6 частини всіх видів доходу позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.10.2024 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

22.10.2024 року через систему «Електронний суд» до Харківського районного суду Харківської області надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_11 , яким сторона відповідача заперечувала проти позову.

23.10.2024 року через систему «Електронний суд» до Харківського районного суду Харківської області надійшла заява представника відповідача ОСОБА_11 , якою просили суд направити дану справу за підсудністю до Фрунзенського районного суду м.Харкова.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13.12.2024 року справу направлено за підсудністю до Фрунзенського районного суду м.Харкова, яка надійшла до суду 31.01.2025 року.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 07.02.2025 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

13.02.2025 року через систему «Електронний суд» представником відповідача ОСОБА_19. подано відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 категорично не погоджується з позовними вимогами та вважає, що у задоволенні позову має бути відмовлено через його безпідставність та необґрунтованість. Так, сторона відповідача посилалася на те, що перше безготівкове зарахування аліментів від ОСОБА_1 на карту ОСОБА_2 зараховано 25.07.2024 року, що свідчить про те, що позивач з часу винесення судового наказу про стягнення аліментів (тобто з 26.04.2024 року) і по дату утримання грошових коштів не належним чином виконував свій батьківський обов`язок по відношенню до власних дітей та не надавав їм матеріальну допомогу вчасно. При цьому стороною позивача не надано до позовної заяви жодних належних та допустимих доказів щодо погіршення свого матеріального становища позивача. При цьому представник відповідача вказала, що твердження ОСОБА_1 про те, що на його утриманні перебувають діти його дружини від попередніх шлюбів не доведені жодними належними доказами, а саме позивачем не надано документів, які б підтверджували, що він є батьком, опікуном чи усиновлювачем дітей, а тому юридичного обов`язку щодо утримання цих дітей позивач не має. Забезпечення дітей від попередніх шлюбів дружини покладається на їх батьків. Дружина Позивача дієздатна, має змогу працювати та отримувати дохід. Самі по собі обставини того, що біологічний батько дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_8 має заборгованість по аліментам, не дає підстави вважати, що діти повинні бути та перебувають на утриманні ОСОБА_1 , а також того, що після смерті біологічного батька ОСОБА_13 позивач здобув обов`язок її утримання. Разом з тим, сторона відповідача звернула увагу суду, що виховування дітей одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дітей, а особливо на перших роках їх життя окремо, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дітей, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку на матір ОСОБА_2 (відповідача). В той же час, позивач ОСОБА_1 взагалі не бере участі у вихованні свої дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та будь якими способами намагається уникнути участі в належному їх утриманні. Аліменти, які сплачуються позивачем на їх утримання є єдиним способом участі батька у їх житті. Також просили врахувати те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, фізично здоровий, має постійну роботу, яка не змінювалася, тобто з моменту винесення судового наказу щодо стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно на утримання дітей по теперішній час ОСОБА_1 був забезпечений постійною роботою, мав стабільний дохід. Стабільний дохід ОСОБА_1 дозволяє йому виконувати свої зобов`язання в повному обсязі. Окремо представник відповідача наголосила, що 30.07.2024 року було укладено Договір між ОСОБА_1 та адвокатом Токар О.М. про надання послуг адвоката, що свідчить про те, що позивач може собі ще дозволити додаткові витрати щодо сплати вартості послуг адвоката, адже правом безкоштовно звернутись до Безоплатної правової допомоги він не скористався. Вищевказані обстави, на думку сторони відповідача, явно не свідчать про погіршення майнового становища позивача. Разом з тим, сторона відповідача зазначила, щодо обставин на які ОСОБА_1 посилається, що він, як військовослужбовець, що бере безпосередню участь в бойових діях, потребує значних витрат з власного грошового забезпечення на військові спорядження, внаслідок постійних обстрілів та умов перебування на передовій постійно виходить з ладу, то - з моменту мобілізації особи до військової служби держава бере на себе зобов`язання щодо повного забезпечення цієї особи. Порушення цих зобов`язань дає підставу позивачу звернутись за захистом своїх порушених прав та інтересів до компетентних органів, а не дає привід вважати таке порушення підставою для зменшення аліментів, оскільки придбання військового спорядження за власні кошти є його власним вибором. В зв`язку з вищезазначеним, представник відповідача просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

04.03.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача Токар О.М. надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконфереції, яке ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 11.03.2025 року задоволено.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 11.03.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача - Токар О.М. підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених в ній вимог та просила їх задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_19. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві.

Суд, вислухавши думку осіб, що беруть участь у справі, та дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Сторони мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 21.01.2013 року) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 15.10.2015 року) (а.с. 70-71)

26.04.2024 року Харківським районним судом Харківської області винесено судовий наказ у справі №635/4405/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.04.2024 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 12).

Відповідно до змісту витягу з реєстру територіальної громади від 22.05.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 22.05.2024 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8)

Згідно посвідчення серії НОМЕР_4 від 02.05.2015 року ОСОБА_1 є учасником бойових дій (а.с.9).

Відповідно до змісту довідки ВЧ НОМЕР_5 Збройних Сил України №5214 від 18.05.2024 року старший сержант ОСОБА_1 брав безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (а.с. 10).

Як вбачається зі змісту довідки ВЧ НОМЕР_5 №5051 від 13.05.2024 року старший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у НОМЕР_6 с-ще Черкаське Новомосковського р-ну Дніпропетровської області з 05.02.2023 року по теперішній час (а.с. 11)

Згідно змісту звіту №5449/ФЕС від 25.07.2024 року про здійснені відрахування та виплати ВЧ НОМЕР_5 щодо ОСОБА_1 згідно ВП НОМЕР_17 від 29.05.2024 року за період з 01.04.2024 року по 01.07.2024 року вбачається, що нарахована зарплата становить 374699,25 грн., утримано суму 62449,88 грн. Заборгованість по виплатам аліментів станом на 01.07.2024 року складає 29134,12 грн. (а.с. 13)

Відповідно розрахунку державного виконавця Гаркавцева О.С. НОМЕР_17 від 08.08.2024 року заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 станом на 31.07.2024 року становить 33905,60 грн. (а.с.14).

22.05.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 від 22.05.2024 року. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_14 змінила прізвище на ОСОБА_9 (а.с. 15)

Дружина позивача ОСОБА_9 від попередніх шлюбів має трьох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_8 від 21.11.2007 року), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво пр народження НОМЕР_9 від 06.04.2012 року), та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_10 ) (а.с.18,21,22)

Батько неповнолітньої ОСОБА_6 - ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 від 20.05.2017 року (а.с. 19)

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23.08.2022 року справа №536/486/22 шлюб укладений між ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , який зареєстрований 08.07.2011 року у Майбородівській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, про що складний актовий запис - розірвано. Відновлено ОСОБА_16 дошлюбне прізвище « ОСОБА_16 ».

Відповідно розрахунку державного виконавця Маліннікова М.В. вих №33399 від 01.08.2024 року ВП НОМЕР_18 заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_10 станом на 01.08.2024 року становить 122869,07 грн. (а.с.25).

Згідно розрахунку державного виконавця Маліннікова М.В. вих №37749 від 10.09.2024 року ВП НОМЕР_18 заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_10 станом на 10.09.2024 року становить 127605,23 грн. (а.с.26).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_12 від 10.07.2024 року виданим управлінням соціального захисту населення Кременчуцької райдержадміністрації, ОСОБА_9 та ОСОБА_1 є батьками багатодітної сім`ї з дітьми: ОСОБА_6 , 2007 р.н., ОСОБА_7 , 2012 р.н., та ОСОБА_8 , 2020 р.н. (а.с. 17).

З відповіді №76723 від 19.08.2024 року Харківського ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУМЮ вбачається, що згідно відомостей з АСВП у Харківському ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУМЮ перебуває ВП НОМЕР_17 з примусового виконання судового наказу №645/4405/24, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.04.2024 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. 29.05.2024 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Згідно відповіді на запит до ПФУ боржник отримує доходи в військова частина НОМЕР_13 . 29.05.2024 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію степендію та фнші доходи боржника та направлено на виконання за місцем отримання доходу боржника. У вказаній постанові державний виконавець зазначив необхідність здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення розрахункової суми заборгованості, у відповідності до вимог ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно до вимог виконавчого документу з боржника стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісячно. Здійснення відрахувань із суми доходів боржника державним виконавцем покладено на ВЧ НОМЕР_14 , яка виплачує боржнику його дохід. Станом на 19.08.2024 року заборгованість зі сплати аліментів складає 59713,51 грн. (а.с. 28)

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 16.10.2024 року по надходженням по картці ОСОБА_2 вбачається, що 25.07.2024 року, 28.08.2024 року, 20.09.2024 року, та також 30.09.2024 року здійснені безготівкові зарахування з плати аліментів по ВП НОМЕР_17 кошти за виконавчим листом №635/4405/24 від 26.04.2024 року (а.с. 72-73, 143).

Згідно змісту звіту №9025/ФЕС від 25.11.2024 року про здійснені відрахування та виплати ВЧ НОМЕР_5 щодо ОСОБА_1 згідно ВП НОМЕР_17 від 29.05.2024 року за період з 01.03.2024 року по 25.11.2024 року вбачається, що нарахована зарплата становить 2231258,12 грн. Борг на 25.11.2024 року становить 0,00 грн. (а.с. 148).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч. ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 зазначив, що визначений судом розмір аліментів він не має можливості сплачувати, оскільки його сімейний стан змінився, а саме він зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 , яка разом зі своїми трьома дітьми, знаходяться на його утриманні.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому суд зазначає, що укладення іншого шлюбу, утримання дружини та її трьох дітей, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Також, суд враховує те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, фізично здоровий, має постійну роботу, яка не змінювалася. Разом з тим, стабільний дохід позивача дозволяє йому виконувати свої зобов`язання в повному обсязі.

Таким чином, суд приходить до переконання, що розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач уклав інший шлюб, має на утриманні дружину та її трьох дітей, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На підставі вищевикладеного суд доходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.141, 180-182,184,192 СК України, ст.ст.12, 13, 80, 81, 141, 258, 263, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https://fr.hr.court.gov.ua

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_15 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_16 , місце реєстрації: АДРЕСА_2

Суддя О.М. Мартинова