Справа № 442/4071/25
Провадження № 2-о/442/364/2025
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

"03" червня 2025 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого судді Кучаковського Ю.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: територіальної громади в особі Дрогобицької міської ради Львівської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

в с т а н о в и в :

Заявник звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з заявою, у якій просить на підставі ст.ст. 293, 315 ЦПК України встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.07.1999, посвідченого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Панкевич P.I., зареєстрованого в реєстрі за №?21573; державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №?026053, виданого 27.08.1999 на ім?я ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.07.1999 №?2-1573, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №?134, на земельну ділянку площею 0,1645 га, для обслуговування житлового будинку, яка розташована на території Унятицької сільської ради.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Ч. 7 ст. 9 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, відповідно до ст.ст. 293, 315 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення № 5 від 31.03.1995 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Згідно із ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Тобто зі змісту наведеної норми слідує, що суди встановлюють юридичні факти лише у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи для отримання необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

А тому суд вважає за необхідне запропонувати заявнику зазначити докази на підтвердження того, що він не має іншої можливості відновити документ, який посвідчує факти, що мають юридичне значення.

Окрім того, заявником не встановлено та не обґрунтовано для відновлення яких саме прав, свобод чи інтересів йому необхідно встановити факт належності свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.07.1999 та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №?026053.

Так, заявник вказує, що встановлення факту належності даних правовстановлюючих документів необхідно їй для складання заповіту, при цьому доказів, що вона позбавлена можливості скласти заповіт без встановлення даного факту заявником не долучено.

Крім того, ч. 4 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заінтересованою особою заявник визначила територіальну громаду в особі Дрогобицької міської ради Львівської області, проте у заяві не зазначено, у чому полягає юридичний інтерес територіальної громадо в особі Дрогобицької міської ради Львівської області у результатах розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України „Про судовий збір у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Тобто у разі заявлення заявником декількох вимог, судовий збір сплачується за кожну із них.

Заявником долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 605 грн 60 коп., проте заявником заявлено дві вимоги немайнового характеру (встановити факт належності свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.07.1999 та встановити факт належності державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №?026053).

Таким чином, заявнику необхідно доплатити судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп., який слід перерахувати на наступний рахунок: (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, ідентифікаційний код отримувача 37993783; рахунок отримувача UA0026001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код установи банку 899998, код бюджетної класифікації 22030106.

Згідно з ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, заявнику слід усунути недоліки заяви шляхом конкретизації у ній, які юридичні наслідки для нього породжує такий факт, долучити докази на підтвердження того, що заявник не має іншої можливості відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, докази на підтвердження мети встановлення юридичного факту, а також сплатити судовий збір.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу без руху та надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 318 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: територіальної громади в особі Дрогобицької міської ради Львівської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки заяви в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.С. Кучаковський