Справа № 352/160/25
Провадження № 2/352/343/25
УХВАЛА

30 травня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого Кузьменка С.В.,

за участю

секретаря судового засідання Пастух М.М.

представника Позивача Марущака В.І.

розглянувши у відкритому судового засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

до Єзупільської селищної ради Івано-Франківської області

про визнання права власності на будинковолодіння та на земельні ділянки в порядку спадкування за законом та встановлення юридичних фактів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тисменицького районного суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - Позивач) до Єзупільської селищної ради (далі - Відповідач) про визнання права власності, встановлення юридичних фактів та розгляд призначено на 30 травня 2025 року.

Ухвалою суду від 27 січня 2025 року Відповідачеві розстрочено сплату судового збору на 6 місяців зі сплатою щомісячного платежу в розмірі 2971 гривня 32 копійки в строк до 01 числа кожного місяця, починаючи з 01 березня 2025 року, але повна сума судового збору повинна бути сплачена не довше ніж до ухвалення судового рішення.

20 березня 2025 року представник Позивача подав до суду заяву про звільнення Позивача від сплати судового збору, яка обгрунтовується відсутністю у Позивача доходів протягом 2023-2024 років, оскільки він не працював і не працює, в нього відсутні будь-які доходи, що підтверджено Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків виданої ДПС України 06.11.2024 та 20.01.2025 року.

30 травня 2025 року в судове засідання з`явився представник Позивача.

В судовому засіданні представник Позивача просив звільнити Позивача від сплати судового збору, оскільки його доходи за 2023-2024 року становлять 0,00 гривень.

Позивачем не надано до Суду докази щодо сплати судового збору на виконання ухвали Суду від 27 січня 2025 року, якою розстрочено сплату судового збору.

Висновки Суду

Відповідно до частини восьмої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При поданні позовної заяви Позивачем не надано доказів сплати судового збору, а також документів, які б свідчили про звільнення його від судового збору.

Ухвалою Суду від 27 січня 2025 року про відкриття провадження Позивачеві розстрочено сплату судового збору на 6 місяців із визначенням щомісячного платежу, які мали бути сплачені до 01 числа кожного місяця, але повна сума судового збору сплачена не довше ніж до ухвалення судового рішення.

Починаючи з 27 січня 2025 року до цього часу Позивачем не сплачено жодного платежу судового збору.

Таким чином, на цей час Позивачем не надано доказів сплати судового збору, що є підставою для залишення позовної зави без розгляду.

Суд критично ставиться до доводів представника Позивача, викладених в судовому засіданні та заяві про звільнення Позивача від сплати судового збору, про відсутність у Позивача матеріальної можливості щодо сплати судового збору в зв`язку із відсутністю доходів, що підтверджується відомостями державної податкової служби України.

Так, заробітна плата не є єдиним доходом для існування людини, Такими доходами, серед іншого, також можуть бути соціальні виплати, пенсія, перебування на утриманні інших осіб.

Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військовий збір свідчать про відсутність у Позивача виключно неофіційних доходів та не можуть свідчити, про відсутність Позивача неофіційних доходів

Для Суду, як і будь-якого стороннього спостерігача, є очевидним неможливість існування особи без будь-яких доходів протягом кількох років. Відсутність відомостей про офіційні доходи, на думку Суду, може свідчити про наявність неофіційних доходів або існування накопичень.

При цьому Позивач є особою 1970 року народження, тобто не є особою пенсійного віку. Окрім того, Позивач користується правовою допомогою не в порядку, визначеному Законом України «Про безоплатну правничу допомогу», згідно із якою право на безоплатну вторинну правничу допомогу згідно з цим Законом та іншими законами мають повнолітні особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо їхній середньомісячний дохід, розрахований відповідно до методики, затвердженої Міністерством юстиції України, не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до закону для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення.

Посилання Позивача на висновки Верховного Суду у справі № 353/923/16-ц Суд вважає нерелевантними до відносин в цій справі, оскільки Позивачем надано відомості про відсутність у нього доходів протягом 2 років, в той час як у справі № 353/923/16-ц стороною надані відомості про наявність у нього доходів в незначному розмірі протягом 2 кварталів року та відсутність відомостей про доходи протягом інших двох кварталів того ж року.

Таким чином, у справі № 353/923/16-ц підтверджено факт наявності у сторони доходів, в той час як в цій справі Позивачем зазначено про відсутність у нього доходів протягом 2 років перед зверненням із позовом до Суду.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Таким чином, вказані рішення відносяться до дискреції суду.

Враховуючи відсутність доказів щодо розміру доходу Позивача за 2024 рік, а також той факт, що відсутність відомостей державної податкової служби України не є безумовним доказом відсутності таких доходів, Суд вважає, що в цій конкретній справі відсутні підстави для звільнення Позивача від сплати судового збору.

Відповідно до частин першої та другої статті 136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.

На підставі викладеного, враховуючи ненадання Позивачем доказів сплати судового збору в строк, визначений ухвалою суду, а також той факт, що на цей час рішення суду у справі не ухвалено, позовна заява підлягає залишенню без розгляду у відповідності до вимог частини восьмої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України.

При цьому суд роз`яснює, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно відповідно до частини другої статті 257 Цивільно процесуального кодексу України.

В зв`язку із викладеним, керуючись статтями 136, 257 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Єзупільської селищної ради Івано-Франківської області про визнання права власності на будинковолодіння та на земельні ділянки в порядку спадкування за законом та встановлення юридичних фактів залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи мають можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http//ts.if.court.gov.ua.

Суддя Сергій КУЗЬМЕНКО