Справа № 457/237/25
провадження №2/457/116/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 травня 2025 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Юркевич Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики у розмірі 3500 доларів США, що станом на день подання позову становить 146 042, 05 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачка 08.01.2024 року до мене звернувся відповідач ОСОБА_2 з проханням позичити йому 3500 (три тисячі п?ятсот) доларів США. Враховуючи, що я добре знав Відповідача і на той час в мене була така сума грошей, я погодився позичити йому 133271,25 гривень (що становило 3500 доларів США за курсом НБУ на день позики), за умови повернення мені коштів, які будуть становити гривневий еквівалент зазначеної вище суми 3500 доларів США на момент повернення, до 31.01.2025 року. Саме на цих умовах ми і уклали договір позики. На підтвердження передачі грошей Позивачем та Відповідачем у присутності приватного нотаріуса Чичерської Л.О. було укладено нотаріально засвідчений договір позики. Однак відповідач свої зобов?язання згідно договору позики у вказані в ньому строки не виконав. Позивач неодноразово звертався до нього з вимогою повернути мені гроші, однак ОСОБА_2 гроші мені не повертає. Це змусило мене звернутися за захистом порушеного права до суду.. У зв`язку із прострочення відповідачем терміну виконання зобов`язання, також неможливості вирішення спору у позасудовому порядку, позивач змушений звертатись до суду з даним позовом, який просить суд задоволити.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 03.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Позивач в судовому засіданні просив суд задоволити позовні вимоги у повному обсязі. Щодо заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будучи належним чином повідомленою про місце та час судового розгляду, не подав відзив на позовну заяву а тому відповідно дост.280 ЦПК України, за згодою позивача, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 08.01.2024 року між сторонами укладено договір позики, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) отримав від позивачки 3500 доларів США, зобов`язуючись повернути такі до 31.01.2025 року.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК Українизобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першоюстатті 627 ЦК Україниі відповідно достатті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першоїстатті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина друга статті 1047 ЦК України).

З метою забезпечення правильного застосування статей 1046,1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четвертастатті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) вказано: «У частині 545ЦК України передбачено презумпцію належності виконання обов`язку боржником, оскільки наявність боргового документа в боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. І навпаки, якщо борговий документ перебуває у кредитора, то це свідчить про неналежне виконання або невиконання боржником його обов`язку.

Отже, відповідач прийнявши на себе зобов`язання повернути позивачу 3500 доларів США, зобов`язаний виконати відповідне зобов`язання в порядку та у строк, що вказаний в договорі позики, а саме до 31.01.2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками,у такій самій кількості, такого самогороду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем)у строкта в порядку,що встановленідоговором.

Сума боргу за договором позики станом на момент подачі позовної заяви до суду відповідачем не повернута.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, аналогічне визначення міститься також в ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Будь-яких доказів, які б спростовували суму боргу за вказаним договором позики відповідачем суду не представлено.

Таким чином, вимогу позивача про стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 3500 доларів США, що станом на день подання позову становить 146 042, 05 грн., слід задоволити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збірпокладається насторони пропорційнорозміру задоволенихпозовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача слід задоволити у повному обсязі, з відповідача на його користь слід стягнути суму судового збору у розмірі 1 460, 42 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 280-284 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 146 042 (сто сорок шість тисяч сорок дві) грн 05 коп, що є еквівалентом суми 3500 (три тисячі п`ятсот) доларів США по курсу НБУ на момент подання позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 460 (одна тисяча чотириста шістдесят) грн 42 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Трускавецьким міським судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: В. І. Марчук