Справа № 444/39/25
Провадження № 2/444/568/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

19 травня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.

секретаря судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава-Руська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права власності на частку в майні двору як члена колишнього типу двору, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до відповідача Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права власності на частку в майні двору як члена колишнього типу двору.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно. Дочка померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/5 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно.

Позивач ОСОБА_1 звернулась в Рава-Руську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини.

Державний нотаріус відкрив спадкову справу, проте, відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , так як не надані необхідні документи, що посвідчують право на спадкове нерухоме майно.

Станом на 30.06.1990 р. головою двору в АДРЕСА_1 була ОСОБА_4 , а членами двору: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що підтверджується даними з по господарської книги с. Гійче за 1986 - 1990 рр.

Станом на 15.04.1991р ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не втратили права на частку в майні колгоспного типу двору в АДРЕСА_1 .

Отже, всі члени колгоспного двору, формально мають право згідно чинного на той час законодавства, на спільну власність у колгоспному дворі, а саме по 1/5 частині нерухомого майна колгоспного двору та по 1/5 частині господарських будівель і споруд даного двору, яке збереглося після його припинення.

З метою оформлення права власності позивачі звернулися в Рава-Руську міську раду Львівського району, Львівській області. Проте їм було відмовлено та усно роз`яснено, що реєстрація їх права власності на частки в будинку можлива лише за рішенням суду.

Враховуючи наведене вище, позивачі просять суд задовольнити їх позовні вимоги.

Ухвалою судді від 13.01.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 27.02.2025 року, витребувано від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) належним чином завірену копію спадкової справи №136/2024, яка заведена після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27.02.2025 року ухвалою суду підготовче провадження в справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, в позовній заяві зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять розгляд справи проводити у їх відсутності. Щодо ухвалення заочного рішення в справі не заперечують (арк.спр.7).

Представник відповідача - Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак відповідач подав листа про розгляд справи за наявними матеріалами справи за відсутності їх представника.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, нотаріальна контора просила розгляд справи проводити за відсутності їх представника.

А тому, судом вирішено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки учасники справи в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи встановлено, що станом на 30.06.1990 року членами колгоспного двору в АДРЕСА_1 були: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що підтверджується довідкою № 692 від 10.09.2024 р. виданою виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області згідно з погосподарської книги (арк.спр.25).

Відповідно до свідоцтва про право власності від 20.10.1987 року виданого Гійченською сільською радою встановлено, що таке видане в цілому голові колгоспного двору ОСОБА_4 та належить колгоспному двору за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Нестеровського райвиконкому від 15.10.1987 року №271 (арк.спр.24).

ОСОБА_7 у звязку із одруженням змінила своє дошлюбне прізвище на " ОСОБА_10 ", що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_9 у звязку із одруженням змінила своє дошлюбне прізвище на " ОСОБА_11 ", що стверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

ОСОБА_8 у звязку із одруженням змінила своє дошлюбне прізвище на " ОСОБА_12 ", що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (арк.спр.90).

Згідно зі ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, майно колгоспного типу двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області №159 від 26.09.2024 року про розподіл часток колишнього колгоспного двору по АДРЕСА_1 вирішено розділити в рівних частинах: 1/5 частина за ОСОБА_4 , 1/5 частина за ОСОБА_6 , 1/5 частина за ОСОБА_7 , 1/5 частина ОСОБА_8 , 1/5 частина за ОСОБА_13 (арк.спр.59).

Отже, всі члени колгоспного двору мали право згідно з чинним на той час законодавством, на спільну власність у колгоспному дворі, а саме по 1/5 частині нерухомого майна колгоспного двору та по 1/5 частині господарських будівель і споруд даного двору, яке збереглося після його припинення.

Із довідки №696 від 10.09.2024 року виданої виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області встановлено, що відповідно до рішення двадцять четвертої сесії Рава-Руської міської ради VIII демократичного скликання №75 від 09.09.2022 року АДРЕСА_2 перейменовано на вул.Героїв України (арк.спр.58).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 (арк.спр.18).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на все належне їй майно, а саме на 1/5 частину житлового будинку з такою ж частиною господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.11.2024 року виданого державним нотаріусом Рава-Руської ДНК Львівської області встановлено, що після смерті ОСОБА_4 її дочка ОСОБА_5 успадкувала 1/5 частину житлового будинку з такою ж частиною господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 (арк.спр.22).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 (арк.спр.20).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на все належне йому майно, а саме на 1/5 частину житлового будинку з такою ж частиною господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки №451 від 24.05.2024 року виданої виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради, ОСОБА_1 , 1976 р.н., онука померлого ОСОБА_6 , 1929 р.н., проживала разом із ним і була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та вели спільне господарства (арк.спр.83).

У зв`язку з чим позивач ОСОБА_1 вступила в спадщину після смерті діда ОСОБА_6 за законом.

Надалі державним нотаріусом позивачу ОСОБА_1 постановою від 14.11.2024 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті її діда ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , із-за відсутності правовстановлюючого документу на нерухоме майно та роз`яснено про судовий порядок визнання права на спадкове майно (арк.спр.23).

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Оскільки господарство АДРЕСА_1 відносилося до колгоспного типу двору, члени двору мають право на частку в даному майні. Однак оскільки з 01.01.2013 року змінено порядок реєстрації прав на нерухоме майно і відповідно до ч.1 п. 9 ст. 27 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація їх права власності на частки будинку можлива лише за рішенням суду.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у по господарські книги місцевих Рад.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

Із довідки №4579 від 15.08.2019 р., котра видана КП ЛОР «Червоноградським міжміським БТ1» встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за колгоспним двором, головою якого була ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Гійченської сільскої ради 20.10.1987 року, згідно рішення Нестеровського райвиконкому №271 від 15.10.1987 року та записано 20.10.1987 року в реєстрову книгу за №96 (арк.спр.26).

Із копії технічного паспорта на будинок АДРЕСА_1 встановлено, що загальна площа житлового будинку 72.1 кв.м., житлова площа 50.8 кв.м., допоміжна площа 21.3 кв.м., господарські будівлі: (сарай, сарай, вбиральня, сарай, сарай, огорожа, огорожа, ворота з хвірткою, колодязь) (арк.спр.27-33).

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно зі ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.2 ст. 16 ЦК України,способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Ураховуючи наведене, оцінивши належним чином зібрані у справі докази та встановивши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81 ст. ст. 258-259, 263, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 72,1 кв.м., житлова площа 50,8 кв.м., допоміжна площа 21,3 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель (сарай, сарай, вбиральня, сарай, сарай, огорожа, огорожа, ворота з хвірткою, колодязь), в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 72,1 кв.м., житлова площа 50,8 кв.м., допоміжна площа 21,3 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель (сарай, сарай, вбиральня, сарай, сарай, огорожа, огорожа, ворота з хвірткою, колодязь), як члена колишнього колгоспного типу двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 72,1 кв.м., житлова площа 50,8 кв.м., допоміжна площа 21,3 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель (сарай, сарай, вбиральня, сарай, сарай, огорожа, огорожа, ворота з хвірткою, колодязь), як члена колишнього колгоспного типу двору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 72,1 кв.м., житлова площа 50,8 кв.м., допоміжна площа 21,3 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель (сарай, сарай, вбиральня, сарай, сарай, огорожа, огорожа, ворота з хвірткою, колодязь), як члена колишнього колгоспного типу двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 29 травня 2025 року.

Суддя: Олещук М. М.