Справа № 355/2246/23
Провадження № 2/355/27/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Цирулевської М. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Старенької С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Баришівка заяву відповідачки про відвід судді у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сегмент-Агро» до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, Головне управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області, приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Ковальова Маргарита Сергіївна, про скасування права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Баришівського районного суду Київської області Цирулевської М. В. перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сегмент-Агро» до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, Головне управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області, приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Ковальова Маргарита Сергіївна, про скасування права власності на земельну ділянку, що прийнята до провадження судді ухвалою суду від 14.02.2025.

Чергове судове засідання у підготовчому провадженні призначено (відкладено) на 11.06.2025.

09 червня 2025 року до суду від відповідачки, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , надійшла заява про відвід судді Цирулевської Марини Володимирівни від розгляду цієї справи. Суд зауважує, що заява ОСОБА_1 , датована 06.06.2025, надійшла на електронну адресу суду 07.06.2025 (субота), о 10:16 год.

Заява мотивована конфліктом інтересів відповідачки з Баришівським районним судом Київської області, перебуванням судді Цирулевської М. В., на думку відповідачки, у моральній залежності та в адміністративному підпорядкуванні голови суду.

Зважаючи на те, що заява про відвід розглядається невідкладно без повідомлення учасників справи суддею Цирулевською М. В. (ч. 3, 7, 8 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (з огляду та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Дослідивши доводи заяви, суд зазначає та виснує таке.

Пунктом 5 частини 1 статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частинами 3, 7 ст. 40 ЦПК України передбачено, що якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно.

Відтак, зважаючи, що заява про відвід судді надійшла пізніше ніж за три робочі до судового засідання у цій справі, означена заява розглядається та вирішується судом, що розглядає цю справу (а саме, суддею Цирулевською М. В.).

Згідно із ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд констатує, що відповідачкою не доведено дотримання при поданні заяви про відвід судді строку, врегульованого ч. 3 ст. 39 ЦПК України.

Що стосується суті заяви відповідачки від 09 червня 2025 року, суд зазначає, що 14.03.2025, 09.04.2025 та 12.05.2025 відповідачкою та її представником вже подавалися заяви про відвід судді Цирулевської М. В. від розгляду цієї справи з аналогічних підстав.

Ухвалою Баришівського районного судуКиївської області від 14.03.2025 у задоволенні заяв відповідачки та її представника про відвід судді Цирулевської М. В. у цій справі відмовлено.

Ухвалою Баришівського районного судуКиївської області від 09.04.2025 у задоволенні заяви представника відповідачки ОСОБА_3 про відвід судді Цирулевської М. В. від розгляду справи цієї справи відмовлено; заяву ОСОБА_1 від 08.04.2025, що надійшла до суду 09.04.2025, про відвід судді Цирулевської М. В. від розгляду цієї справи залишено без розгляду.

Ухвалою Баришівського районного судуКиївської області від 12.05.2025 заявувідповідачки про відвід судді залишено без розгляду.

Таким чином, суд констатує, що 09.06.2025 відповідачкою вчетверте подається заява про відвід судді Цирулевської М. В. від розгляду цієї справи.

На переконання суду, такі дії відповідачки свідчать про заявлення завідомо безпідставних відводів судді Баришівського районного суду Київської області Цирулевській М. В. та вчинення аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Пунктами 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України встановлено, що повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства.

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Дії учасників судового процесу та їхніх представників мають не лише за формою, але й за змістом відповідати завданню цивільного судочинства. Зміст права на справедливий суд несумісний зі свідомим виявом учасником судового процесу чи його представником неповаги до честі, гідності, репутації іншого учасника, представника, суду тощо. Тому суди не повинні розглядати справи, в яких особа, яка ініціювала судовий процес, використовує її процесуальні права на шкоду іншим учасникам судового процесу й інтересам правосуддя.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на обов`язку національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (справа «Шульга проти України», п. 28 у рішенні від 02 грудня 2010 року) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (справа «Мусієнко проти України», п. 24 у рішенні від 20 січня 2011 року).

Відповідно до пунктів 1-3 частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

У частинах 3, 4 статті 44 ЦПК України визначено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Отже, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Враховуючи викладене, а також те, що будучи завідомо обізнаною з безпідставністю заявлених відводів 14.03.2025, 09.04.2025 та 12.05.2025, ОСОБА_1 звернулася з черговою заявою про відвід головуючої судді, зазначивши ті ж підстави і мотиви, беручи до уваги таку процесуальну поведінку відповідачки (неодноразове подання заяв про відвід судді), суд розцінює її як вияв небажання сприяти виконанню завдання цивільного судочинства та зловживання процесуальними правами.

Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства (ч. 1 ст. 143 ЦПК України).

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали (ч. 2 ст. 143 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (ч. 2 ст. 43 ЦПК України).

Відповідно до ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, звернення відповідачки ОСОБА_1 з черговою заявою про відвід судді Цирулевської М. В., з зазначенням підстав та мотивів, що уже містилися в попередніх заявах про відвід, тричі відхилених судом, суд вважає зловживанням процесуальним правом, а тому, з огляду на обов`язок суду протидіяти зловживанню процесуальними правами, заяву про відвід судді від 09.06.2025 слід залишити без розгляду.

Окрім цього, з метою припинення зловживання ОСОБА_1 процесуальними правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства, суд вважає за необхідне застосувати до останньої захід процесуального примусу в виді попередження.

Таким чином, зважаючи на все вищевикладене, керуючись ст. 2, 12, 36, 39, 40, 43, 44, 143, 144, 258-261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 від 06.06.2025, що надійшла до суду 09.06.2025, про відвід судді Цирулевської Марини Володимирівни від розгляду справи № 355/2246/23.

З метою припинення зловживання процесуальними правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства застосувати до ОСОБА_1 захід процесуального примусу в виді попередження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складено і підписано суддею 09 червня 2025 року.

Суддя

Баришівського районного суду

Київської області Марина ЦИРУЛЕВСЬКА