Справа № 646/4736/25
№ провадження 2/646/2943/2025
У Х В А Л А

Іменем України

22.05.2025 року Основ`янський районний суд міста Харкова у складі судді Глоби М.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просила розірвати між нею та ОСОБА_2 шлюб, зареєстрований 17.11.2016 року Куп`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 225 та визнати спільною частковою власністю квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 24) на частку квартири за ОСОБА_1 , та частку квартири за ОСОБА_2 ; визнати особисту приватну власність ОСОБА_1 на об`єкти нерухомого майна, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 58,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24; квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 40,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080; квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 80,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 080; нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 4,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості 080.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2025 року позовну заяву передано для розгляду судді Глобі М.М.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку про доцільність роз`єднання в самостійні провадження позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Позов містить кілька позовних вимог, одна з яких є немайнового характеру, а саме розірвання шлюбу, а також позовні вимоги майнового характеру з приводу нерухомого майна.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Отже, можна дійти висновку, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Водночас, позивачка звернулася до суду разом із позовною вимогою про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 6 ст. 188 ЦПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті може роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Аналогічні положення містяться в абзацах 3, 4 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Так, відповідно до абз. 3, 4 п. 15 Постанови позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову. Роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи.

Виходячи з викладеного, враховуючи відсутність в заявлених позовних вимогах спільності предмета позову, а сумісний розгляд таких вимог ускладнює вирішення справи, позовні вимоги позивача підлягають роз`єднанню в самостійні провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 27, 30, 188, 260, 261 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя роз`єднати в самостійні провадження.

Залишити на розгляді позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Виділити в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя передати до канцелярії Основ`янського районного суду міста Харкова на реєстрацію, відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

З текстом ухвали можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя