РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді О. Левчука,

за участі секретаря судового засідання М. Янка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про виділення частки в натурі та визнання за нею права власності,

учасники справи в судове засідання не з`явились,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якій просить припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 стосовно інших співвласників будинку, виділивши ОСОБА_1 в натурі частку житлового будинку з надвірними будівлями, яка розташована по АДРЕСА_1 , що відповідає 275/1000 частин (загальна площа 52,8 кв.м, житлова 25,8 кв.м), позначену на поповерховому плані 1-1 коридор площею 3,5 кв.м, 1-2 - гардеробна площею 9,6 кв.м, 1-3 - житлова кімната площею 11,9 кв.м, 1-4 - житлова кімната площею 13,9 кв.м, 1-5 - туалет площею 1,3 кв.м, 1-6 - ванна площею 5,9 кв.м, 1-7 - кухня площею 6,7 кв.м., Пд/А-1- підвал, а1 - ганок, а6- вхід у підвал та визнавши за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності як на відокремлений об`єкт домоволодіння.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Пуховою Н.Ю та зареєстрованим в реєстрі за №396 позивачка набула права власності на 275/1000 частин житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння належить позивачці на праві спільної часткової власності разом з відповідачами з наступним розподілом на частки: 275/1000 частин належить ОСОБА_2 , 28/100 частин належить ОСОБА_5 і 17/100 частин належить ОСОБА_4 . Згідно з реальним порядком користування домоволодіння, встановленим між власниками, позивачці належить 275/1000 частин будинку, яка відповідає ідеальній частці у праві спільної часткової власності, загальною площею 52,8 кв.м, житловою площею 25,8 кв.м позначена на поповерховому плані 1-1 коридор площею 3,5 кв.м, 1-2 - гардеробна площею 9,6 кв.м, 1-3 - житлова кімната площею 11,9 кв.м, 1-4 - житлова кімната площею 13,9 кв.м, 1-5 - туалет площею 1,3 кв.м, 1-6 - ванна площею 5,9 кв.м, 1-7 - кухня площею 6,7 кв.м., Пд/А-1- підвал, аі - ганок, аб- вхід у підвал. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд належить сторонам на праві приватної власності. У зв`язку з тим, що частка позивачки на праві власності співвласників в натурі не виділена, вона не може в повній мірі розпоряджатися своїм майном, а тому виникла потреба у виділенні її частки в натурі. Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна, складеного комунальним підприємством "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 03 червня 2024 року за №2462 визначено що "за технічними показниками 275/1000 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 є відокремленою, має окремий вхід і може бути виділена в окремий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок". Позивачка також зазначає, що поділ будинку в натурі є можливим без проведення будівельних робіт що підтверджується вищевказаним висновком щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна.

Ухвалою суду від 24.02.2025 у вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 29.04.2025 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивачка не з`явилась, подала заяву від 27.03.2025, в якій підтримала позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, від неї 28.03.2025 надійшла до суду заява про визнання позовних вимог позивачки.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив таке.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №405341711 від 26.11.2024 позивачці належить на праві спільної часткової власності 275/1000 частин житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , 275/1000 частин належить ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що 28/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 і 17/100 частин належить ОСОБА_4 .

Згідно з висновком щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна, складеного комунальним підприємством "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 03 червня 2024 року за №2462 визначено що "за технічними показниками 275/1000 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 є відокремленою, має окремий вхід і може бути виділена в окремий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок".

Відповідно до вимог ч. 1ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно з вимогами ч. 1ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковий власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

При виділенні в натурі частки зі спільної часткової власності, право спільної часткової власності припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ст.364 ЦК України).

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Частиною 1 статті 358, статтями 361, 362 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. При цьому, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, а інші співвласники мають переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному із співвласників виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна. (висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 442/7505/14). Згідно частин 1, 2 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державні реєстрації.

Згідно з статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, зокрема, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили.

Судом встановлено, що майно, належне на праві спільної часткової власності хоч і експлуатується співвласниками окремо, проте в натурі не виділене, відповідно, позивач не може вільно розпоряджатися своєю власністю, що порушує гарантований конституційний принцип непорушності права власності.

Статтями 12,13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

За приписами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказі в їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене вище, враховуючи те, що згідно матеріалів справи виділ майна є технічно можливим, що не спростовано відповідачами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені, обґрунтовані належними та допустимими доказами, а відтак підлягають задоволенню.

Керуючись ст.3,12,13,81,259,263-265,354,355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення частки в натурі та визнання за нею права власності - задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 стосовно інших співвласників будинку, виділивши ОСОБА_1 в натурі частку житлового будинку з надвірними будівлями, яка розташована по АДРЕСА_1 , що відповідає 275/1000 частин (загальна площа 52,8 кв.м, житлова 25,8 кв.м), позначену на поповерховому плані 1-1 коридор площею 3,5 кв.м, 1-2 - гардеробна площею 9,6 кв.м, 1-3 - житлова кімната площею 11,9 кв.м, 1-4 - житлова кімната площею 13,9 кв.м, 1-5 - туалет площею 1,3 кв.м, 1-6 - ванна площею 5,9 кв.м, 1-7 - кухня площею 6,7 кв.м., Пд/А-1- підвал, а1 - ганок, а6- вхід у підвал та визнавши за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності як на відокремлений об`єкт домоволодіння.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідачка: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

відповідачка: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 );

відповідач: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Повне судове рішення складене та підписане 05.06.2025.

Суддя О. Левчук