Справа № 365/852/24
Номер провадження: 2-др/365/1/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
03 червня 2025 року селище Згурівка
Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Кучерявої Л.М.
за участю секретаря судового засідання Матвієнко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Наташа-Агро» адвоката Бойко Галини Євгеніївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених судових витрат у цивільній справі № 365/852/24,
Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. 14.05.2025 постановила ухвалу, якою призначила розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення на 27.05.2025.
26 травня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Катрич П.С. подав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просить зменшити вартість заявлених відповідачем адвокатських послуг до 8000,00 грн.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Катрич П.С., представник відповідача ТОВ «Наташа-Агро» адвокат Бойко Г.Є., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі № 365/852/24 повідомлялися у встановленому законодавством порядку, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи до суду не направили.
Суд, в силу ст. 223 ЦПК України, визнав можливим розглядати справу без участі сторін, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось.
26 травня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Катрич П.С. направив до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (а.с. 24-28 справа № 365/852/24, провадження номер 2-др/352/1/25).
Вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Також, питання гонорару адвоката врегульовані в статтях 28-30 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року, із змінами затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Договором про надання правничої допомоги № 01/2024 від 27.06.2024, укладеним між адвокатом Бойко Г.Є. та відповідачем ТОВ «Наташа-Агро», погоджено представництво інтересів відповідача в усіх органах та установах, перед громадянами, посадовими особами без обмежень, визначено права та обов`язки сторін, порядок виконання договору, гонорар та порядок оплати.
Доказами, які підтверджують заявлений розмір витрат, можуть бути: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг, тощо.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до положень статті 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
Надаючи оцінку наведеному розрахунку в Акті від 09.05.2025, де викладено об`єм виконаних адвокатом робіт та витрачений ним на це час, варто зазначити, що дана справа підпадає під категорію справ незначної складності, а отже витрачання 12 годин на ознайомлення із позовною заявою та додатками до неї, юридичні консультації з приводу позову та вжитих заходів забезпечення позову, складання відзиву на позовну заяву та додаткових пояснень не є співмірними із складністю такої справи та виконаним адвокатом обсягом робіт. Так, відзив на позовну заяву та письмові пояснення представника відповідача від 18.02.2025 та 29.04.2024 по своїй суті не містить змін у правовій позиції відповідача, тобто склавши відзив на позовну заяву, адвокату при написанні письмових пояснень не потрібно було вивчати додаткові джерела, законодавство, що регулює спір у справі та доводи, якими позивач обґрунтовував свої вимоги та інші обставини. Щодо складання та відправлення заяви про виправлення описки в ухвалі Згурівського районного суду Київської області від 14.11.2024, то така заява не є процесуальною дією, що тягне за собою нові витрати відповідача. Це по суті є технічне звернення, яке не змінює суті рішення суду, тому вимога про відшкодування витрат на складання заяви про виправлення описки є необґрунтованим.
Суд, приймаючи до уваги позицію представника позивача ОСОБА_1 адвоката Катрича П.С. про середню вартість однієї години виконаної роботи адвокатом Бойко Г.Є. та середній обсяг часу на виконання кожної послуги, враховуючи вище наведене, приходить до висновку, що загальний розмір витрат на правничу допомогу зазначену у п. 1 акту від 09.05.2025 становить 6000,00 грн.
Щодо витрат на правничу допомогу в частині участі у судових засіданнях суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, у частині першій статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що іншими видами правової допомоги - є види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад, написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.
Участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.
Судом встановлено, що представник відповідача ТОВ «Наташа-Агро» у судових засіданнях по справі № 365/852/24 брала участь в режимі відеоконференцв`язку 24.01.2025, 19.02.2025, 03.04.2025, 01.05.2025, 09.05.2025. В ході проведення підготовчого засідання та судових засідань по суті представником відповідача ніяких клопотань не заявлялося, правову позицію щодо заявленого позову та її обґрунтування адвокатом оголошувалося із відзиву на позовну заяву та із додаткових письмових пояснень. В середньому загальний час проведення судових засідань у справі становить 4 години. В акті від 09.05.2025 представник відповідача зазначає, що вартість її послуг у судових засіданнях становить 8000,00 грн. Суд вважає, що заявлена сума витрат на участь у судових засіданнях є завищеною та неспівмірною, тому така сума підлягає частковому зменшенню і становить 4000,00 грн.
За таких обставин, з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, враховуючи кваліфікацію та досвід роботи представника відповідача, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги у цій справі є меншим, ніж зазначено у акті від 09.05.2025, тому сума витрат на правничу допомогу підлягає частковому зменшенню.
На необхідність дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат неодноразово звертав увагу Верховний Суд.
Велика Палата у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У справі № 922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).
Суд звертає увагу на те, що обов`язок доведення неспівмірності витрат, який відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги, не виключає обов`язку доведення належними та допустимими доказами понесення витрат на правничу допомогу та їх розміру стороною, яка звернулась до суду із заявою про відшкодування таких витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 270, 273, 354, 355 ЦПК України,
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення понесених судових витрат задовольнити частково та ухвалити додаткове рішення.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Головуюча суддя Л.М. Кучерява