Справа № 758/2296/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року м. Київ

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Сіренко Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Пустового Богдана Вікторовича до Комунального підприємства «Київпастранс», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП,

У С Т А Н О В И В :

У лютому 2025 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Пустового Б.В. звернулася до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою.

В обгрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що 12.07.2024 року, о 18 год. 40 хв., в м. Києві, вул. Кирилівська, 111, водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи маршрутним транспортним засобом марки «Богдан», номер НОМЕР_1 , не оцінив дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, через що здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3б, 11.4 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 26.09.2024р. у справі №758/10287/24 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За змістом звіту про оцінку майна №105404 від 21.08.24р., який був складений оцінювачем ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 складає 234 213,76 грн.

Згідно рахунку-фактури № 22/08 від 22 серпня 2024р., акту виконаних робіт від 02.10.2024р. квитанції № грудня 2024р., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 та фактично понесених Позивачем витрат склала 234 207,00грн.,крім того, Позивач понесла витрати пов`язані з евакуацією транспортного засобу Toyota Corolla з реєстраційним номер НОМЕР_3 з місця ДТП до місця стоянки в розмірі 1 700,00грн. а загальний розмір майнової шкоди завданої внаслідок ДТП складає 234207+1700= 235 907,00грн.

Транспортний засіб марки «Богдан», номер 4352 належить Комунальному підприємству «КИЇВПАСТРАНС», код в (далі Відповідач), а водій ОСОБА_2 під час заподіяння шкоди виконував свої трудові обов`язки.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 працював водієм у КП «Київпастранс» та завдав шкоду під час виконання ним своїх трудових обов`язків, відповідальною особою є саме КП «Київпастранс».

З огляду на викладене позивач звертається до суду про стягнення з КП «Київпастранс» на користь позивача фактичну вартість евакуації та проведеного відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Corolla» з реєстраційним номером НОМЕР_2 в розмірі 235 907,00 грн.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

10.03.2025 від представника відповідача КП «Київпастранс» на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

Відзив обґрунтований тим, що серед матеріалів позовної заяви відсутній рахунок-фактури від 22.08.2024 №22/08 та акт виконаних робіт від 02.10.2024, що унеможливлює здійснення об`єктивної перевірки відновлювального ремонту Позивача та сум завданого матеріального збитку.

Отже, на думку відповідача, позивачем не надано доказів проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля на заявлену в позові суму у розмірі 234 207 грн. 00 коп.

У зв`язку з наведеним, представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

12.07.2024 року, о 18 год. 40 хв., в м. Києві, вул. Кирилівська, 111, водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи маршрутним транспортним засобом марки «Богдан», номер НОМЕР_1 , не оцінив дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, через що здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3б, 11.4 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 26.09.2024р. у справі №758/10287/24 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Частиною шостою статті 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином винна ОСОБА_2 у завданні шкоди доведена належним чином і у даній справі перегляду та доведенню не підлягає.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 10 Постанови №4 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року „Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз`яснено, що особи, винними діями яких завдано шкоди майну, яке використовується при здійсненні діяльності, що є джерелом підвищеної небезпеки, якщо таким особам не було завдано шкоди цим джерелом, відповідають за завдану шкоду на підставі статті 1166 ЦК.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до положень статті 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, обчислюється виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, на момент розгляду справи.

За змістом звіту про оцінку майна №105404 від 21.08.24р., який був складений оцінювачем ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 складає 107864,34 грн.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні рахунок-фактури від 22.08.2024 №22/08 та акт виконаних робіт від 02.10.2024, на які посилався у позовній заяві відповідач, проте не додав до позову (не вказав також і в якості додатків до позовної заяви), що унеможливлює здійснення об`єктивної перевірки факту здійснення відновлювального ремонту Позивачем та, відповідно, сум відшкодування.

При цьому, в матеріалах справи міститься Звіт № 105404 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля «Toyota Corolla» державний номерний знак НОМЕР_2 , з якого вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власнику вищевказаного легкового автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає 107 864 грн 34 коп.

Відповідно до положень статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Транспортний засіб марки «Богдан», номер 4352 належить Комунальному підприємству «КИЇВПАСТРАНС», код в (далі Відповідач), а водій ОСОБА_2 під час заподіяння шкоди виконував свої трудові обов`язки. За правилами частини першої статті 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Враховуючи те, що третя особа працював водієм у відповідача та завдав шкоду під час виконання ним своїх трудових обов`язків, відповідальною особою є саме відповідач.

З огляду на викладене з відповідача на користь позивача слід стягнути вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Toyota Corolla» з реєстраційним номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП, що складає 107 864 грн 34 коп., а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 000 грн, суд дійшов до наступних висновків.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави).

Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно як складність цієї справи, враховуючи предмет спору, а також з огляду на приписи п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача про стягнення з позивача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 5 000 грн, що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 7201-0021-9016-4040 від 14.02.2025 про сплату судового збору у сумі 2 359 грн 07 коп. за подачу позовної заяви.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 078 грн 53 коп. (2 359 грн 07 коп. (сума судового збору)*45,72% (відсоток задоволених позовних вимог).

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Пустового Богдана Вікторовича до Комунального підприємства «Київпастранс», третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» на користь ОСОБА_1 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_2 , у загальному розмірі 107 864 (сто сім тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн 34 коп.

Стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

Стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 078 (одна тисяча сімдесят вісім) грн 53 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ;

відповідач - Комунальне підприємство «Київпастранс», місцезнаходження: м. Київ, вул. Набережне Шосе, буд. 2, .

Суддя Дмитро ПЕТРОВ