Справа № 282/255/25
Провадження № 2-о/282/17/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Вальчука В. В.

при секретарі судового засідання Демчук В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Любар, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Кіндрась Сергій Володимирович, зацнтересовані особи: Любарська селищна рада Житомирського району, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в КНП «Любарська лікарня», що в с.Старий Любар Житомирського району Житомирської області, у віці 80 років померла її мати ОСОБА_6 , яка була зареєстрована та проживала в своєму житловому будинку, що в АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на її майно, спадкоємцем якого вона являється за законом та вважала, що прийняла її, оскільки постійно проживала з матір`ю однією сім`єю до її смерті за однією адресою: АДРЕСА_1 , надавала їй фізичну і матеріальну допомогу, здійснювала її похорони.

Фактично на даний час оформити спадщину нотаріально вона не має можливості, оскільки не може документально підтвердити факт постійного проживання разом із матір`ю до дня її смерті, оскільки місцем реєстрації спадкодавиці на час смерті є АДРЕСА_1 , тоді як її місце реєстрації - АДРЕСА_1 , що не відповідає дійсності.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить суд встановити факт її постійного проживання разом із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, тобто у житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні 10.04.2025, заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали в повному об`ємі та просили суд їх задовольнити з мотивів викладених у заяві. Пояснили, що ОСОБА_1 на момент смерті матері проживала з останньою в одному житловому будинку, де проживає і на даний час, а тому вважала, що прийняла спадщину фактично.

Представник заінтересованої особи Любарської селищної ради у судове засідання не з`явився, однак у листі, що надійшов на адресу суду зазначив, що проти задоволення заявлених вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, однак у заявах, що надійшли до суду вказали, що не заперечують проти задоволення заявлених вимог та просять справу слухати у їх відсутності

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що вони проживають в с.Горопаї Житомирського району по сусідству із ОСОБА_1 . Їм відомо, що остання проживала в одному житловому будинку разом із своєю матір`ю ОСОБА_6 до дня смерті останньої та провела її поховання. У заявниці є брати, які проживають окремо та час від часу навідували матір і сестру, яким допомагали по господарству.

В судове засідання 03.06.2025 учасники судового засідання не з`явилися.

Від представника заявниці надійшло клопотання про проведення судового засідання за його відсутності та відсутності його довірительки.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши пояснення заявниці, її представника, свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 28.06.1995 року Любарським РВ УМВС України в Житомирській області, заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 08.06.2012 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_9 та ОСОБА_6 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Старий Любар Житомирського району померла мати заявниці ОСОБА_6 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.11).

Лікарське свідоцтво про смерть №6 від 22.01.2024, вказує на те, що смерть ОСОБА_6 , жительки АДРЕСА_1 , настала у стаціонарі КНП «Любарська лікарня» 22.01.2024. Причина смерті: серцева недостатність, атеросклеротична хвороба серця (а.с.12).

Довідка №333 видана 30.09.2024 року Липненським старостинським округом Любарської селищної ради вказує, що ОСОБА_1 до дня смерті матері ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживала разом із останньою за адресою: АДРЕСА_1 , хоча і зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.13).

З постанови приватного нотаріуса Житомирського районного округу №259/02-31 від 13.11.2024 року слідує, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , у зв`язку з пропуском нею строку встановленого законом для прийняття спадщини (а.с.15).

Відповідно до вимог ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 ст.316 ЦПК України встановлено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до п.2, п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положеннями ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ч.ч.1,3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч.1 ст.29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положеннями ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно ст.2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до ст.1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст.2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Згідно ч.1 ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Враховуючи вищевикладене, судом достовірно встановлено, що заявниця дійсно до дня смерті своєї матері ОСОБА_6 проживала з останньою, що підтвердили свідки, спору щодо майна померлої між спадкоємцями та учасниками справи немає, а відтак, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню,

Керуючись ст.ст.76-80, 89, 211, 247, 263 - 265, 271 273, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.1216, 1218, 1220, 1268 ЦК України, ст.3 СК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, тобто у житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В. В. Вальчук