Справа № 367/6483/25
Провадження №2-з/367/86/2025
УХВАЛА

Іменем України

09 червня 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лисенка С.М. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Житомирський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості за аліментами та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Житомирський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості за аліментами та стягнення аліментів.

Разом із позовною заявою представник позивача адвокат Лисенко С.М. подав заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити стягнення у виконавчому провадженні №60236737, яке перебуває на виконанні у Житомирському відділі державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за судовим наказом №278/2035/19, який виданий 23.08.2019 року та змінений рішенням Житомирського районного суду Житомирської області у справі №278/2949/19 від 21.01.2020 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, представник позивача вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Зазначає, що 23.08.2019 Житомирським районним судом Житомирської області у справі №278/2035/19 було видано судовий наказ про стягнення аліментів на утримання двох дітей з позивача на користь відповідача у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до їх повноліття, починаючи з 30 липня 2019 року.

На підставі даного судового наказу, 07.10.2019 Житомирським відділом державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження №60236737 про примусове стягнення аліментів з позивача.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21.01.2020 у справі №278/2949/19 було змінено визначений судовим наказом Житомирського районного суду Житомирської області від 23.08.2019 розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей з 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на частину з усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до повноліття ОСОБА_3 .

Представник позивача зазначає, що до 20.12.2024 молодший син сторін проживав із відповідачкою за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 спільний син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , прийшов самостійно жити до батька, з 20.12.2024 і станом на день пред`явлення позову дитина проживає з позивачем (батьком) за адресою: АДРЕСА_2 .

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області з січня 2025 року перебуває цивільна справа №367/613/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком.

Відповідно до акту обстеження умов проживання визначено, що дитина проживає із позивачем (батьком).

Отже, виникли обставини, за яких необхідно припинити стягнення аліментів, які присуджені були раніше за рішенням суду у зв`язку з тим, що дитина наразі фактично проживає з батьком.

Представник позивача вказує, що розгляд поданого позову судом може тривати досить довго і в цей час у межах виконавчого провадження про стягнення аліментів у позивача буде рости заборгованість, що призведе до негативних наслідків у вигляді накладення арешту на його картки та рахунки, а згодом з доходів позивача будуть утримуватися коши на погашення цієї заборгованості, у разі задоволення поданого позову, це будуть безпідставно стягнуті з нього кошти і у подальшому в нього виникнуть труднощі щодо повернення цих коштів. Також, позивач у поданому позові загалом ставить вимогу про припинення стягнення з нього аліментів, які присуджені рішенням суду у зв`язку з фактичним проживанням дитини з ним, а тому просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

З приводу зустрічного забезпечення, заявник просить не застосовувати зустрічне забезпечення позову, посилаючись на відсутність підстав для його застосування, передбачених ст.154 ЦПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи представника позивача, суд приходить до висновку про те, що заява задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до статей 149, 150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З аналізу статей 150 - 153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову є сукупністю процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

З наведених вищевказаних положень закону вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

28 грудня 2018 року рішенням Житомирського районного суду Житомирської області у справі №278/3264/18 розірвано шлюб, зареєстрований 02.11.2002 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Полонського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №187, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

23 серпня 2019 року Житомирським районним судом Житомирської області у справі №278/2035/19 видано судовий наказ за заявою ОСОБА_2 , яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до їх повноліття, починаючи з 30 липня 2019 року.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21 січня 2020 року у справі №278/2949/19 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, змінено визначений судовим наказом Житомирського районного суду Житомирської області від 23 серпня 2019 року розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку на частину з усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно із Витягом з АСВП від 03.06.2025, на виконанні у Житомирському ВДВС у Житомирському районі Житомирської області ЦМУ МЮ (м.Київ) перебуває виконавче провадження №60236737, дата відкриття: 07.10.2019, стан ВП: відкрито, боржником зазначений ОСОБА_1 , стягувачем зазначена ОСОБА_2 .

На розгляді Ірпінського міського суду Київської області знаходиться цивільна справа №367/613/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Ірпінської міської ради, Виконавчий комітет Бучанської міської ради, про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з батьком ОСОБА_1 .

05 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Житомирський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості за аліментами та стягнення аліментів, в якому просить:

-припинити стягнення аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за судовим наказом №278/2035/19, який виданий 23.08.2019 та змінений рішенням Житомирського районного суду Житомирської області у справі №278/2949/19 від 21.01.2020, в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, виконавче провадження №60236737;

-звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за судовим наказом №278/2035/19, який виданий 23.08.2019 та змінений рішенням Житомирського районного суду Житомирської області у справі №278/2949/19 від 21.01.2020, в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, виконавче провадження №60236737, за період з 01.01.2025 до набрання рішенням суду в цій справі законної сили;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Станом на 09.06.2025 провадження у справі №367/6483/25 не відкрито.

На підтвердження тієї обставини, що дитина ОСОБА_3 проживає з позивачем ОСОБА_1 , представник позивача долучає до заяви про забезпечення позову копію акту депутата Бучанської міської ради, копію акту обстеження житлово-побутових умов проживання, а також надані на виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області у справі №367/613/25 копію висновку відділу служби у справах дітей та сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , та копію рішення Виконавчого комітету Бучанської міської ради про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 .

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існує спір щодо припинення стягнення аліментів на утримання дитини, у зв`язку з тим, що дитина проживає із заявником (платником аліментів).

У постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року в справі № 705/3587/21-ц, від 12 січня 2023 року в справі № 334/9179/21, від 13 березня 2024 року в справі № 372/1561/23, від 11 квітня 2024 року в справі № 127/32578/23 викладено правовий висновок, згідно якого недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно із статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, рішення суду обов`язкові до виконання та державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, забезпечення позову шляхом зупинення стягнення аліментів на дитину фактично зупинить виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що, в свою чергу, призведе до порушення гарантованого державою права інших учасників виконавчого провадження на своєчасне виконання рішення суду.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Із змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що обраний представником позивача ОСОБА_5 спосіб забезпечення позову фактично наперед вирішує питання, які стосуються розгляду частини позовних вимог по суті, оскільки беззаперечно пов`язаний з предметом спору, що відповідно до вимог статті 150 ч.10 ЦПК України є недопустимим. Отже, обраний позивачем спосіб забезпечення позову є тотожним задоволенню частини заявлених вимог, що прямо заборонено процесуальним законом.

Позивачем заявляються вимоги про припинення стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а отже, зупинення стягнення аліментів з позивача фактично буде тотожним задоволенню заявлених позовних вимог про припинення стягнення аліментів до вирішення спору по суті.

Доводи позивача про безпідставність стягнення аліментів на користь відповідача на час розгляду справи судом по своїй суті є поясненнями до позовних вимог, які можуть бути враховані під час вирішення спору, потребують підтвердження належними та допустимими доказами в судовому засіданні, і не можуть бути враховані на стадії забезпечення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду у справі № 914/970/18, у справі № 910/1200/20).

Аналізуючи матеріали справи і доводи заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що позивачем доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективність захисту та поновлення порушених прав, суду не надано.

Само по собі пред`явлення позову про припинення стягнення аліментів не є підставою для зупинення стягнення аліментів.

Крім того, забезпечення позову шляхом зупинення стягнення аліментів не може замінювати собою рішення суду у даній справі.

З обставин даної справи не вбачається, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову щодо припинення стягнення аліментів. Запропоновані заходи забезпечення позову не відповідають змісту порушеного, на думку позивача, права, жодним чином не впливають на ефективний захист, або поновлення права позивача, за захистом якого він звернувся до суду, та не є співмірними із заявленими вимогами в цій справі.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Між тим, питання обґрунтованості позовних вимог перевіряються судом під час розгляду справи по суті і не мають розглядатися при забезпеченні позову, оскільки дана процесуальна дія є оперативним заходом, що вживається для забезпечення виконання рішення суду у разі його потенційного задоволення.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149-153, 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Лисенку С.М. у задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Житомирський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості за аліментами та стягнення аліментів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів із дня її складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кравчук