Справа № 291/266/25
Провадження №2/291/264/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 травня 2025 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Митюк О.В.,

секретаря судового засідання Кащук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Ружині цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання.

В обрунтування позову вказала, що вона з ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в 2007 році. Після укладення повторних шлюбів її прізвище змінено з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 .

В шлюбі з відповідачем у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час їхній син досяг повноліття та продовжує навчання, а саме: навчається на денній формі навчання на 1 курсі Державного університету «Житомирська політехніка» за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення».

Термін навчання закінчується 30 червня 2028 року і на вказаний час їхній син ще не досягне 23-х річного віку, оскільки він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Фінансування навчання здійснюється за рахунок видатків державного бюджету (державне замовлення), проте син не отримує стипендію.

В зв`язку з навчанням їхній син не може працювати, а тому коштів на його утримання, які надаюєвона, йому не вистачає. Він, як хлопець у молодому віці, має загальновідомі щоденні потреби в їжі, одязі, фізичному та духовному розвитку, які вимагають значних витрат. Крім того, йому необхідно оплачувати проживання в м. Житомирі, проїзд тощо.

Таким чином, їхній син перебуває у скрутному матеріальному становищі та потребує матеріальної допомоги обох батьків, оскільки в зв`язку із навчанням не має можливості працювати та заробляти собі на життя.

Відповідач, як батько їхнього сина на даний час ніде офіційно не працює, проте має можливість надавати кошти на його утримання, оскільки на даний час він є працездатним підстав для звільнення від мобілізації у нього немає, а тому може проходити службу в рядах Збройних Сил України та отримувати гідну заробітну плату.

Вона працює та отримую заробітну плату і за рахунок вказаних доходів утримує їхнього сина, зокрема і оплачую не тільки його щоденні потреби, а і вартість проїзду на навчання, придбання книг тощо.

В той же час батько коштів на утримання їхнього сина, який продовжує навчання, не надає, тому вона вимушена поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку.

Ухвалою від 19.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, учасникам справи встановлені строки для подання заяв по суті справи.

10.04.2025 року представник відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, у розмірі 2000 грн. щомісячно на час його навчання та ухвалити рішення по справі про стягнення з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень до закінчення навчання, тобто до 30.06.2028 року.

Обґрунтовуючи свої заперечення зазначає, що відповідач має захворювання, які підтверджені медичними документами, які додає до відзиву та у зв`язку із незадовільним станом здоров`я, медичні документи відповідача відправлені на експерту комісію для вирішення питання втрати працездатності, що підтверджується випискою із протоколу засідання районної лікарсько-консультативної комісії. Окрім того, вказує, що відповідач проживає однією сім`єю з ОСОБА_6 (без реєстрації шлюбу) та має на утриманні спільного з останньою сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже, відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання свого повнолітнього сина у визначеному позивачем розмірі, оскільки сплата саме вказаного розміру аліментів поставить у скрутне матеріальне становище відповідача, який потребує витрат на лікування, та його малолітнього сина, утримання якого також потребує значних матеріальних витрат.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові, просила суд їх задовольнити. В подальшому подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутністьсподала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в сумі 1500 грн., мотивуючи це тим, що він хворіє, ніде офіційно не працює, має на утриманні малолітнього сина в іншому шлюбі. В подальшому в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність. Обставини та вимоги викладені у відзиві підтримують в повному обсязі.

На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось.

Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та позивачка ОСОБА_8 , є батьками ОСОБА_5 (а.с. 9 копія свідоцтва про народження).

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 від 15.11.2007 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_10 ( а. с.10)

Як вбачається із свідоцтва серії НОМЕР_2 ОСОБА_11 уклала шлюб із ОСОБА_12 та після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_13 . Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_3 шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_14 розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_13 .

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_4 ОСОБА_14 уклала шлюб із ОСОБА_15 та після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_4 (а.с.13).

ОСОБА_2 досяг повноліття (а.с. 7, 9 копії паспорта та свідоцтва про народження).

Відповідно до довідки Ружинської селищної ради № 251 від 25.02.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована і проживає в АДРЕСА_1 , разом із чоловіком ОСОБА_15 , сином ОСОБА_5 , ОСОБА_16 (а.с.18).

Відповідно до довідки Державного університету «Житомирська політехніка» № 678 від 07.03.2025 року та довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти ОСОБА_2 є студентом факультету інформаційно-комп`ютерних технологій Державного університету «Житомирська політехніка» , денної форми навчання, основа навчання безплатна, початок навчання 01.09.2024 року по 30.06.2028 року (а.с. 16,17).

Згідно договору № 22.01.-03.06/Д від 09.08.2024 року ОСОБА_2 зарахований на 1 курс навчання до Державного університету «Житомирська політехніка». Фінансування навчання здійснюється за рахунок видатків державного бюджету (державне замовлення) (а.с.9-11).

Позивачка в позовній заяві зазначає, що в зв`язку з навчанням їхній син не може працювати, а тому коштів на його утримання, які надає вона, йому не вистачає. Він має щоденні потреби в їжі, одязі, фізичному та духовному розвитку, які вимагають значних витрат. Крім того, йому необхідно оплачувати проживання в м. Житомирі, проїзд тощо.

Вона працює та отримую заробітну плату і за рахунок вказаних доходів утримує їхнього сина, зокрема і оплачую не тільки його щоденні потреби, а і вартість проїзду на навчання, придбання книг тощо.

Вважає, що розмір аліментів на утримання сина на період навчання повинен складати 2000 грн.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, працездатний, не є особою з інвалідіністю, будь-яких інших стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

В силу ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються нормистатей 187,189-192і194-197цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 20постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В силу вказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

За змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання, зокрема, другим з батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що відповідно до довідки про заробітну плату, ОСОБА_1 працює головним спеціалістом відділу звітності та бухгалтерського обліку Управління Державної казначейської служби України у Ружинському районі Житомирської області, сума нарахованої заробітної плати за п`ять місяців становить 88364 грн. 20 коп.

Відповідно до довідки Ружинської селищної ради № 251 від 25.02.2025 року вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_1 входить син ОСОБА_5 та син ОСОБА_16 .

Відповідач має незадовільний стан здоров`я, має наступні захворювання: МР-ознаки горизонтального розриву тіла медіального меніска ІІІ-Ь ступеня по Stolltr. Структурні зміни заднього рога медіального меніска І ступеня. Хондромаляція суглобового хряща наколінника І ступеня. Невиражений ексудативний синовіт правого колінного суглоба; МР-ознаки горизонтального розриву тіла і заднього рога медіального меніска ІІІ-Ь ступеня по Stolltr. Хондромаляція суглобового хряща наколінника І ступеня. Ексудативний синовіт лівого колінного суглоба; МРТ картина артрозу кульшових суглобів І ступеня з наявністю одиночного вогнища кістоподібної перебудови в субхондральному шарі голівки правої стегнової кістки; МР-ознаки остеохондрозу та спондилоартрозу грудного відділу хребта; протрузія м/х дисків ТhЗ-Тh4; Тh4-Тh5; МРТ- ознаки остеохондрозу та спондилоартрозу попереково-крижового відділу хребта; протрузії м/х дисків L3-L4, Ь4-L5.

Відповідач вказує, що він не працевлаштований, проте у відзиві на позовну заяву зазначає, що має можливість надавати сину допомогу на період навчання в розмірі 1000 грн., в судовому засіданні визнав суму аліментів 1500 грн. що дає підстави вважати про наявність у нього стабільного доходу.

Згідно доданої до відзиву на позовну заяву копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , ОСОБА_2 має сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Жодних інших доказів учасниками справи на підтвердження їхніх вимог та заперечень не надано.

Згідно з ч. 1 ст.13та ч. 4 ст.12 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив, що ОСОБА_5 є сином відповідача та позивачки, досяг повноліття, продовжує навчання за денною формою навчання, у зв`язку з чим не має змоги працювати. Не має власного доходу, не в змозі забезпечувати свої базові потреби на період навчання, а тому він потребує матеріальної допомоги. На даний час, мати за рахунок свого доходу утримує сина ОСОБА_5 . Відповідач має незадовільний стан здоров`я, однак має можливість надавати матеріальну допомогу своєму сину.

Суд вважає, що розмір аліментів, на які погоджується відповідач 1500,00 грн, не зможе забезпечити одержання ОСОБА_5 коштів, необхідних для його життєдіяльності на період навчання.

Відповідач не надав доказів того, що він не має змоги виплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень. За таких обставин суд позов задовольняє та стягує з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно до закінчення навчання позивача.

Так, суд погоджується з доводами позивачки, яка потребує матеріальної допомоги, та те, що доходів матері не вистачає повністю забезпечувати повнолітнього сина, який продовжує перебувати на її утриманні та навчатися.

При цьому, суд враховує, що законодавчо визначена можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім доньці, сину не пов`язана з наявністю або відсутністю у відповідача офіційних джерел доходу, а витікає насамперед з обставин, пов`язаних безпосередньо із самим платником - його працездатністю, станом здоров`я тощо, а також інших обставин на його боці, які мають враховуватися судом.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги чинного законодавства, беручи до уваги принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме за встановлених обставин вважає необхідним та достатнім розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 2000 гривень , щомісячно.

Відповідно п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 141, 150, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 82, 76-82, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_6 , жителя АДРЕСА_2 , аліменти на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. (Дві тисячі гривень) щомісячно на час його навчання у Державному університеті «Житомирська політехніка», починаючи з часу подачі позову до суду 10.03.2025 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2028 року, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_5 (двадцяти трьох) років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , судовий збір в дохід держави в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається за правилами, що діяли відповідно до ЦПК України в редакції чинній до 15.12.2017 р.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 , жителька АДРЕСА_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_6 , житель АДРЕСА_4 .

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області О. В. Митюк