Справа №345/2224/25
Провадження № 2/345/1136/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Бандури Г.М.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. Дідусеві позивачки ОСОБА_3 належало домоволодіння по АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишив заповіт, згідно якого все своє майно заповів мамі позивачки ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 дідусь позивачки ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння по АДРЕСА_1 . Після його смерті у господарстві залишилася проживати його дружина - бабуся позивачки ОСОБА_5 , яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїм спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 бабуся позивачки ОСОБА_5 померла. Після її смерті мама позивачки ОСОБА_4 прийняла спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачки ОСОБА_4 померла. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме домоволодіння по АДРЕСА_1 . Коли позивачка звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказане будинковолодіння.

Позивачка просить врахувати, що її мама, зважаючи на стан здоров`я, потребувала стороннього догляду. Позивачка доглядала за мамою. забезпечувала її лікування, придбавала ліки та продукти харчування, готувала їжу, здійснювала оплату житлово-комунальних послуг, а після її смерті за власний кошт здійснила її поховання. Отже, після смерті матері позивачки прийняла спадщину, шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Тому позивачка змушена звернутися до суду та просить встановити факт її проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а також визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , а саме на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить суд його задоволити.

Відповідачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивачки ОСОБА_3 .

Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на майно.

Відповідно до відповіді на запит виконавчого комітету Калуської міської ради від 04.06.2025 року відповідно до записів у погосподарській книзі Студінської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області № 3 за 2001-2005 роки, яка знаходиться на зберіганні у Студінському старостинському окрузі, головою господарства за адресою с. Студінка, вул. Бігуна, 1 (особовий рахунок № 242, ст. 128-129) числився ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Дружина ОСОБА_3 ОСОБА_5 , проживаючи спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після його смерті.

Проте ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. Отже, після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке вона фактично успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_3 , однак не оформила своїх спадкових прав.

Дочка ОСОБА_5 ОСОБА_4 , проживаючи спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після її смерті.

Проте ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України"Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до ч. 1ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття (ч. 5ст. 1268 ЦК України).

Згідно з ч. 1ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3ст. 1296 ЦК України).

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке вона фактично успадкувала після смерті матері ОСОБА_5 , однак не оформила своїх спадкових прав.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз`яснень, викладених у п.п.2,23 Постанови Пленуму ВСК України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до акту №24 від 06.05.2025 року про проживання особи без реєстрації місця проживання, складеного уповноваженими особами Студінського старостинського округу в присутності свідків, ОСОБА_1 постійно проживала і доглядала за матір`ю ОСОБА_4 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З огляду на викладене, слід встановити факт постійного проживання позивачки ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивачка, як спадкоємець за законом, відповідно до ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, проживаючи спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідачка на спадкове майно не претендує, про що свідчить подана нею до суду заява.

Отже, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачкою права власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 200,247, 259, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зі спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 10.06.2025 року.

Головуючий