ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2025 року (головуючий суддя Бізяєва Н. О., повний текст рішення складено 23 січня 2025 року) у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк») звернулось до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувало тим, що 2.01.2022 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки як засобу доступу до рахунку. Відповідачці надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява про приєднання до умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладення Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. На боргові зобов`язання за Кредитом і Овердфартом Банк нараховує відсотки в розмірі встановленому Тарифами банку, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Умовами та правилами надання банківських послуг, одночасно, п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість здійснювати зміну Тарифів. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотки за його використання, перевіряти платіжний ліміт, а також сплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Зазначає, також, що АТ «А-Банк» свої зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит, однак, відповідачка не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору.

Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.01.2022 року у розмірі 56767,97 грн. станом на 11.08.2024 року, яка складається з наступного: 47502,46 грн. - заборгованість за кредитом, 9265,51 грн. - заборгованість по відсоткам, а також стягнути судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «А-Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції як незаконне та необґрунтоване, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості боржник користувався кредитом, значить ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір є договором ОФЕРТИ.

Також посилається на те, що розрахунком заборгованості та випискою по картковому рахунку підтверджується користування відповідачем кредитними коштами, а отже він погодився із умовами кредитування, зокрема і процентною ставкою. Звертає увагу, що процентна ставка погоджена сторонами у Паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи, що по даній справі ціна позову становить 56767,97 грн., тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не відноситься до справи, яка не підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторона позивача ставить питання про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.01.2022 року станом на 11.08.2024 року у розмірі 56 767,97 грн.

Разом з тим, із долученої стороною позивача до матеріалів справи копії Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку, встановлено, що датою її підписання між представником ПАТ «Акцент-Банк» з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони, є 17.06.2017 року. Анкет-заяв датою підписання 22.01.2022 року між позивачем та відповідачем, якою, як зазначає сторона позивача у змісті позову, відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, матеріали справи не містять, а отже такі посилання сторони позивача суд вважає безпідставними враховуючи також і те, що будь-яких належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів того, що додана Анкета-заява датою її підписання 17.06.2017 року стала підставою для отримання відповідачем платіжної картки із встановленням на неї кредитного ліміту за умови сплати відсотків у розмірі 40,8% за користування кредитним лімітом, не міститься, як-то: виписки по рахунку, перерахування на рахунок кредитних коштів, користування відповідачем кредитними коштами позивача. У тому числі, відсутні будь-які умови, правила і тарифи підписані відповідачем та датовані 17.06.2017 року з яких би вбачалось, що останній надав згоду на відкриття йому кредитного рахунку на умовах про які зазначає позивач, встановлення кредитного ліміту та сплати відсотків за користування кредитними коштами в розмірі зазначеному стороною позивача у тексті позову.

За змістом Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку датованої 17.06.17 року, якою як зазначає сторона позивача, відповідач ініціював встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки як

засобу доступу до рахунку, судом встановлено, що остання не містить будь-яких посилань на те, що ОСОБА_1 просив відкрити йому кредитний рахунок, встановити на нього кредитний ліміт при цьому, як на умовах сплати 40,8 % на рік на залишок заборгованості за кредитом так і на будь-яких інших умовах які б свідчили про волевиявлення ОСОБА_1 на видачу йому кредитних коштів із сплатою будь-яких процентів, тощо.

Відмовляючи у задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що звернувшись до суду з позовом про стягнення заборгованості, обов`язком позивача є доведення належними та допустимими доказами умов кредитування та наявності заборгованості. Позивач же не довів належними та допустимими доказами що між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір 22.01.2022 року, на підставі якого у позивача виникло право стягнути із відповідачки заборгованість, у тому числі в заявленій сумі: 56 767,97 грн.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам по справі та нормам матеріального і процесуального права .

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Звертаючись до суду з позовом АТ «Акцент-Банк» просило стягнути заборгованість за кредитним договором, який оформлений у вигляді анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 22.01.2022 року.

Однак на підтвердження заявлених вимог позивач надав до суду копію анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 17.06.2017 року, а також Тарифи по картці «Зелена», Витяг з умовами та правилами надання банківських послуг, розрахунок заборгованості та виписку по картці. При цьому копію анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку саме від 22.01.2022 року до суду позивачем надано не було.

Однак, надана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 17.06.2017 року, яка підписана сторонами, не містить відомостей щодо розміру кредитного ліміту.

Також, розрахунок заборгованості наданий за договором від 22.01.2022 року та Довідка за лімітами за кредитним договором від 22.01.2022 року, тобто ніяким чином не відноситься до кредитного договору № б/н від 17.06.2017 року, копія якого міститься у матеріалах справи.

Крім того, у наявних в матеріалах справи анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 17.06.2017 року процентна ставка не зазначена. Отже, сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення тіла кредиту, процентів за користування кредитними коштами та пені (штрафу).

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій - третій статті 89 ЦПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надавши оцінку наданим банком доказам у їх сукупності та встановивши, що АТ «Акцент-Банк» не надало належних доказів на підтвердження того, що між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір 22.01.2022 року, на підставі якого у позивача виникло право стягнути із відповідача заборгованість, у тому числі в заявленій сумі: 56 767,97 грн., а суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Такими чином доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 56767,97 грн., що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст.368, 369, 375, 382 ,384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: