КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8991/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

секретар Цуран С.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргуКомунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва, треті особи: Київське комунальне об`єднання зелених насаджень міста "КИЇВЗЕЛЕНБУД", Київська міська державна адміністрація, про стягнення майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначали, що 08.12.2021 року о 17:45 год. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі своїм малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухалася на автомобілі марки ТОYOТА YARIS, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_2 , по вулиці Івана Мазепи в бік вулиці Лаврської у м. Києві.

Вказують, що біля будинку АДРЕСА_1 обламалась гілка дерева - клена та впала на дах автомобіля, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу, а також становило загрозу життю позивача ОСОБА_1 та її малолітнього сина.

Факт настання вказаної події зафіксували працівники поліції, які прибули на виклик позивача ОСОБА_1 , які встановили наступне: водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 , керуючи транспортним засобом ТОYOТА YARIS, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Івана Мазепи в бік вул. Лаврської біля будинку №12, отримала механічні пошкодження автомобіля внаслідок облому гілки дерева, яка впала на задню частину транспортного засобу, пошкодивши дах, кришку багажника та задній бампер, а не здійснила наїзду на перешкоду. Вказане підтверджується рапортом інспектора взводу УПП в м. Києві ДПП та схемою місця дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок вказаної вище події власниці транспортного засобу ТОYOТА YARIS, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 було завдано матеріальної шкоди, яка відповідно до Звіту №9022 про визначення вартості матеріального збитку становить 113 578, 19 грн, а також спричинено моральну шкоду водію ОСОБА_1 та її малолітньому сину, який під час події знаходився в автомобілі, яку вона оцінює у 50 000, 00 грн, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Посилаючись на викладене, просили суд:

стягнути з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва на користь ОСОБА_2 завдану майнову шкоду у розмірі 113 578, 19 грн, витрати за виконання автотоварознавчого дослідження у розмірі 3 000, 00 грн;

стягнути із Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50 000, 00 грн;

стягнути судові витрати.

Рішенням Печерського районного суду містаКиєвавід 24 лютого 2025 рокупозов задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва на користь ОСОБА_2 завдану майнову шкоду у розмірі 113 578, 19 грн та витрати за виконання автотоварознавчого дослідження у розмірі 3 000, 00 грн.

Стягнуто з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000, 00 грн.

Стягнуто з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн.

Стягнути з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 121, 12 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, відповідач Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невстановлення усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, щоапелянт не мав і не має перед позивачами, а так само і перед іншими особами ніяких передбачених договірних зобов`язань до виконання чи обов`язків до виконання передбачених законодавчими та іншими нормативними актами щодо гарантування стійкості гілок дерев під час небезпечних метеорологічних явищ.

Вказує, що у справі наявні докази належного виконання відповідачем обов`язку догляду за зеленими насадженнями, а ознак не доглянутості та/або ознак аварійності вказаного дерева не виявлено та жодним чином у справі не доведено.

Стверджує, що суд першої інстанції так і не вказав у чому ж полягає протиправність поведінки саме апелянта і у чому вбачається наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою Апелянта та результатом - шкодою. На думку апелянта, суд першої інстанції, у даному спорі неправильно застосував норму ч. 1 ст. 1166 ЦК України, поклавши відповідальність на апелянта за наслідки падіння гілки дерева лише тому, що він є балансоутримувачем цього дерева.

Вважає, що розмір відшкодування матеріального збитку в сумі 113 578,19 грн є необґрунтованим.

Відзиви на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходили.

В судовому засіданні в апеляційному суді взяв участь представник відповідача Боженко Д.Є., який підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її з викладених підстав. Позивачка ОСОБА_2 у судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 08.12.2021 року о 17:45 год. ОСОБА_1 рухалася на автомобілі марки ТОYOТА YARIS, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_2 , по вулиці Івана Мазепи в бік вулиці Лаврської у м. Києві, біля будинку №12 обламалась гілка дерева - клена та впала на дах автомобіля, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу.

Факт настання вказаної події зафіксували працівники поліції, які прибули на виклик позивача ОСОБА_1 , які встановили наступне: водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 , керуючи транспортним засобом ТОYOТА YARIS, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Івана Мазепи в бік вул. Лаврської біля будинку №12, отримала механічні пошкодження автомобіля внаслідок облому гілки дерева, яка впала на задню частину транспортного засобу, пошкодивши дах, кришку багажника та задній бампер, а не здійснила наїзду на перешкоду, що підтверджується рапортом інспектора взводу УПП в м. Києві ДПП (а. с. 9), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 10-11) та поясненнями ОСОБА_1 від 08.12.2021 року (а. с. 12).

04.03.2016 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала шлюб із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взявши прізвище « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 04.03.2016 року (а. с. 98).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 транспортний засіб марки ТОYOТА YARIS, д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_8 (а. с. 96).

Відповідно до Звіту №9022 від 15.12.2021 року про визначення вартості матеріального збитку транспортному засобу ТОYOТА YARIS, д.н.з. НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу за витратним підходом становить 113 578, 19 грн, відновлювального ремонту колісного транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу - 95 095, 62 грн (а. с. 13-42).

16.12.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва, Київської міської державної адміністрації, Київського комунального об`єднання зелених насаджень міста «КИЇВЗЕЛЕНБУД», до Центральної геофізичної обсерваторії ім. Бориса Срезневського із запитами щодо балансоутримувача зелених насаджень, які розташовані по вулиці Івана Мазепи, 12 у м. Києві (а. с. 54, 55, 56, 57).

23.12.2021 року за вих. №077/232-1991 Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва повідомило ОСОБА_1 , що на їх балансі перебувають дерева, що ростуть у спеціальних земельних лунках уздовж проїжджої частини по АДРЕСА_1 . Також зазначило, що за інформацією, наявною у підприємства 08.12.2021 року у період часу з 17:30 год. до 18:00 год. по вул. Івана Мазепи, 10 у Печерському районі м. Києва, внаслідок налипання льоду відбулося падіння гілки клена на проїжджу частину дороги. За інформацією Українського гідрометеорологічного центру 08.12.2021 року та 09.12.2021 року погоду Києва та Київської області визначав теплий атмосферний фронт, який зумовив льодяний дощ, дощ, туман, ожеледь та ожеледицю на дорогах, деревах та інших предметах діаметром 8 - 10 мм. (а. с. 58).

23.12.2021 року за вих. №932-5376 Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» на запит ОСОБА_1 від 16.12.2021 року до Київської міської державної адміністрації, повідомило, що територія та дерева за адресою: вул. Івана Мазепи, 12, м. Київ, не перебувають на обслуговуванні та утриманні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (а. с. 60-61).

29.12.2021 року за вих. №077/226-007/226/Р-300-2966 Київське комунальне об`єднання зелених насаджень міста «КИЇВЗЕЛЕНБУД» повідомило ОСОБА_1 , що зелені насадження, які розташовані у спеціальних земельних лунках уздовж проїжджої частини по АДРЕСА_1 перебувають на балансі Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва (а. с. 63).

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що до об`єктів благоустрою населених пунктів належать:

1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам`ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування;

2) прибудинкові території;

3) території будівель та споруд інженерного захисту територій;

4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів.

Балансоутримувача, що здійснюватиме утримання і ремонт об`єкта благоустрою, який перебуває у приватній власності, визначає власник такого об`єкта благоустрою.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.

Статтею 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв.

Частиною 4 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб.

У містах та інших населених пунктах ведеться облік зелених насаджень та складається їх реєстр за видовим складом та віком. Облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування (ч. 5 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Утримання зелених насаджень у населених пунктах здійснюється у відповідності з Правилами утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затвердженими Наказом міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 105 від 10.04.2006 року.

Відповідно до п. 2.1. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту.

Зелені насадження спеціального призначення - насадження транспортних магістралей і вулиць; на ділянках санітарно-захисних зон довкола промислових підприємств; виставок, кладовищ і крематоріїв, ліній електропередач високої напруги; лісомеліоративні, водоохоронні, вітрозахисні, протиерозійні, насадження розсадників, квітникарських господарств, пришляхові насадження в межах населених пункті.

Пунктом 3.2. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі, снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Відповідно до п. 5.2. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати інші підприємства, установи, організації, використовуючи для цього кошти, передбачені власником об`єкта.

Відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів (п. 5.5. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України).

Розділом 9 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України встановлено, що виробничий процес утримання об`єктів зеленого господарства включає: догляд за деревами і чагарниками, живоплотами, виткими рослинами, квітниками, газонами, садовими доріжками та майданчиками, малими архітектурними формами; захист зелених насаджень від шкідників і хвороб, садіння квітів, створення газонів, видаленням окремих дерев, садіння окремих дерев, видалення аварійних дерев, санітарне очищення території об`єкта благоустрою.

Відповідно до п. 9.1.11.2. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України санітарне обрізання крони виконують, щоб позбутися старих, хворих, сухих і пошкоджених гілок, а також гілок, спрямованих всередину крони або зближених одна з одною. Обрізанню підлягають також пагони, що відходять від центрального стовбура вгору під гострим кутом, щоб уникнути їхнього обламування.

Санітарне обрізання потрібно проводити щороку протягом вегетаційного періоду.

Пунктом 9.1.11.3 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України передбачено, що під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева.

Згідно з п. 9.1.12. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі.

На вулицях і площах населених пунктів у процесі обстеження зелених насаджень виявляють і потенційно аварійні гілки. Це скелетні гілки, які мають видимі ознаки враження шкідниками та хворобами. Їх необхідно видаляти (п. 9.1.13. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України).

Відповідно до розділу 12 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюються їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти.

Таким чином, відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі зелених насаджень, уповноважені органами місцевого самоврядування підприємства, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень.

Правилами визначено, що балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства.

Таким чином, оскільки зелені насадження, які розташовані у спеціальних земельних лунках уздовж проїжджої частини по вулиці Івана Мазепи, 12 у Печерському районі м. Києва перебувають на балансі Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва, то саме на відповідача за наявності його вини покладається обов`язок відшкодування шкоди, завданої внаслідок падіння гілки дерева на автомобіль.

Відповідно до частин 1-2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) ; 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У частині 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Тобто в деліктних зобов`язаннях передбачено презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (абз. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України).

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Судом встановлено, що 08.12.2021 року о 17:45 год. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухалася на автомобілі марки ТОYOТА YARIS, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_2 , по вулиці Івана Мазепи в бік вулиці Лаврської у м. Києві, біля будинку №12 обламалась гілка дерева - клена та впала на дах автомобіля, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу. Вказане підтверджується матеріалами справи та не спростовуються відповідачем.

Разом з тим, як зазначалось вище, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Саме відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди.

Обґрунтовуючи відсутність своєї вини відповідач посилається на обставини непереборної сили - внаслідок налипання льоду (ожеледь на дротах, деревах та інших предметах, діаметр 8-10 мм), посилаючись на лист Українського гідрометеорологічного центру від 10.12.2021 року № 01-18/1567 (а. с. 218-219).

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Так, законодавство визначає непереборну силу як надзвичайну або невідворотну зовнішню подію (обставину), що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла відвернути чи уникнути її дії за звичайних обставин при всій обачливості, і ця подія завдала збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Цивільний кодекс України не містить поняття «форс-мажор», але ст. 617 ЦК України підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання визначає випадок або непереборну силу.

Разом з тим, саме сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є обставинами непереборної сили та те, що саме через них було завдано шкоди потерпілій стороні.

За інформацією Українського гідрометеорологічного центру (лист від 10.12.2021 року № 01-18/1567) за оперативним даними метеорологічної станції Київ (просп. Науки, 37) 08 грудня 2021 року вночі невеликий дощ, кількість опадів 3 мм, вдень помірний дощ, кількість опадів 7 мм.; відносна вологість повітря 95-100 %; відмічалась ожеледь на дротах, деревах та інших предметах, діаметр 8 мм., з 15 год. 56 хв. до 23 год. 57 хв. туман, видимість 400 м., вітер північних напрямків (а. с. 218-219).

Разом з тим, відповідно до листа Центральної геофізичної обсерваторії ім. Бориса Срезневського (просп. Науки, 39, корп. 2, м. Київ) від 22.12.2021 року №991-001-2234/991-061 за даними об`єднаної гідрометеорологічної станції Київ 08.12.2021 року за період 17:00 год. по 20:00 год. встановлено наступні погодні умови: туман помірний з 17:00 год. до 20:00 год., ожеледь помірна з 17:00 год. до 20:00 год., ожеледиця слабка з 17:00 год. до 20:00 год., опадів не було (а. с. 45).

Згідно з Настановою з метеорологічного прогнозування Українського гідрометеорологічного центру від 2019 року (далі - Настанова) небезпечними метеорологічними явищами 1 рівня небезпечності (рівень жовтий) - це явища погоди, які за кількісними показниками, тривалістю та територією розповсюдження створюють певні незручності для населення та функціонування господарського комплексу країни.

Відповідно до Настанови сильні опади (дощ та сніг) кількістю 15 - 49 мм за 12 год. і менше ожеледь діаметром 6-19 мм, туман видимістю 500 м. та менше тривалістю 3 год. та більше, ожеледиця - вважається небезпечним метеорологічним явищем, (І рівень небезпечності).

Ожеледь діаметром 20-39 мм відносить до стихійних метеорологічних явищ ІІ рівня небезпечності.

Отже, ожеледь діаметром 8 мм не відноситься до стихійного метеорологічного явища, тому не вважається форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили).

В матеріалах справи також відсутні будь-які сертифікати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), які мали місце 08.12.2021 року у м. Києві.

Крім того, відповідач вказує у своєму відзиві, що у 08.12.2021 року був також льодяний дощ, однак вказане не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні та спростовується листом Українського гідрометеорологічного центру від 10.12.2021 року №01-18/1567, який був наданий відповідачем.

Також, відповідач вказує, що відповідач належним чином виконував свої обов`язки щодо догляду за деревами на закріплених за ним об`єктах благоустрою. Так, 10.03.2021 року подавав до КО «Київзеленбуд» відповідну заявку № 077/232-388 від 10.03.2021 року про обстеження зелених насаджень на дільниці парк «Слави» зокрема і на АДРЕСА_3 (а. с. 193).

Посилаючись на Акт обстеження зелених насаджень від 25.05.2021 року № 406-А (а. с. 221-223), відповідач вказує, що дерев аварійних, що підлягали видаленню по вул. І. Мазепи, 10 - 12 не виявлено.

Також вказував, що підтвердженням виконання відповідачем заходів по догляду за зеленими насадженнями є Акти про зняття сухостійних, аварійних, хворих та сильно вражених омелою дерев за березень та квітень 2021 року на дільниці парк «Слави».

Разом з цим, відповідно до розділу 12 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюються їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени.

Таким чином, відповідач зобов`язаний проводити огляди зелених насаджень два рази на рік навесні та восени, а з урахуванням того, що подія, під час якої була завдана шкода автомобілю ОСОБА_2 сталась зимою, а саме: 08.12.2021 року, то твердження відповідача, що він належним чином виконував свої обов`язки щодо догляду за деревами на закріплених за ним об`єктах благоустрою з посланням на Акт обстеження зелених насаджень від 25.05.2021 року № 406-А, який було складено навесні, не є належним доказом для підтвердження проведення обстеження зелених насаджень на дільниці парк «Слави» зокрема і на вул. І. Мазепи двічі на рік навесні та восени, як це встановлено розділом 12 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України.

Отже, відповідач не надав суду доказів, що ним належно виконувались заходи з благоустрою (у тому числі щорічного обстеження об`єктів зелених насаджень) та доказів того, що не він мав на своїй території аварійних дерев.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначати, що п. 9.1.11.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України також покладено обов`язок не тільки по зрізанню сухостійних та аварійних дерев, а також і догляд, що включає різні види обрізання дерев і формування крони, щоб уникнути їхнього обламування, доказів, здійснення яких відповідачем також не надано суду.

За таких обставин, відповідачем не спростовані твердження та докази, надані позивачами, що падіння дерева пов`язане з неналежним виконанням відповідачем заходів з благоустрою щодо контролю за належним станом дерева, не надано достеменних доказів того, що падіння дерева відбулось внаслідок непереборної сили - налипання льоду та ожеледі і не пов`язане з неналежним виконанням відповідачем заходів з благоустрою.

Таким чином, відповідачем не доведено відсутність своєї вини, а тому саме відповідач має відповідати за відшкодування шкоди, заподіяної позивачу ОСОБА_2 внаслідок пошкодження її автомобіля.

Відповідно до Звіту №9022 від 15.12.2021 року про визначення вартості матеріального збитку транспортному засобу ТОYOТА YARIS, д.н.з. НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу за витратним підходом становить 113 578, 19 грн (а. с. 13-42).

Відповідачем не надано жодних обґрунтованих заперечень щодо зазначеного Звіту №9022 від 15.12.2021 року, а отже суд оцінює його, як належний та допустимий доказ, як такий, що не викликає сумніви в його правильності і вважає його належним доказом розміру матеріальної шкоди завданої позивачу.

Відповідач, заперечуючи проти розміру матеріальної шкоди, посилається лише на те, що відповідно до Звіту №9022 від 15.12.2021 року про визначення вартості матеріального збитку транспортному засобу ТОYOТА YARIS, д.н.з. НОМЕР_1 , вартість матеріального збитку складає - 95 095,62 грн, що є вирване із контексту, оскільки відповідно до даного Звіту вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу за витратним підходом становить 113 578, 19 грн, відновлювального ремонту колісного транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу - 95 095, 62 грн (а. с. 13-42).

Разом з тим, позивачами також надано Акт виконаних робіт №РН-0000086 від 31.01.2022 року, яким підтверджується проведення відновлювального ремонту транспортному засобу ТОYOТА YARIS, д.н.з. НОМЕР_1 , на загальну суму 113 578, 19 грн (а. с. 172).

Таким чином, доведеним є понесення матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_2 внаслідок пошкодження транспортного засобу ТОYOТА YARIS, д.н.з. НОМЕР_1 , у розмірі 113 578, 19 грн.

При цьому, відповідач не заявляв клопотання про призначення у справі судової експертизи, а також не надав свого висновку експерта щодо розміру матеріального збитку, заподіяного позивачу, внаслідок падіння гілки дерева 08.12.2021 року на транспортний засіб ТОYOТА YARIS, д.н.з. НОМЕР_1 .

Понесення ОСОБА_9 витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 3 000, 00 грн підтверджується квитанцією від 17.12.2021 року, тому вказані витрати теж підлягають відшкодуванню позивачу 2 ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з відповідача на користь ОСОБА_10 підлягає стягненню завдана майнова шкода у розмірі 113 578, 19 грн та 3 000, 00 грн, в якості витрат на послуги з оцінки матеріального збитку, оскільки такі витрати були понесені позивачем задля відновлення своїх порушених прав.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи відповідача щодо укладення договору добровільного страхування відповідальності перед третіми особами за шкоду заподіяну в наслідок здійснення застрахованої діяльності № 05/05/2021 від 05.05.2021 року із Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія», яке зобов`язалась виплатити страхове відшкодування в межах страхової суми у разі настання страхового випадку.

Так, відповідно до п.5.1 вказаного договору, страховим випадком є виникнення відповідно до чинного законодавства відповідальності в місці та під час дії договору та обов`язку страхувальника за законом відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам (життю, здоров`ю та або/майну) при здійсненні ним застрахованої діяльності.

Згідно з п.5.2.5 договору, обов`язок страхувальника щодо відшкодування заподіяної шкоди встановлено рішенням суду, що набуло чинності протягом строку дії договору.

Тобто, підставою для виплати страхового відшкодування відповідно до договору страхування № 05/05/2021 від 05.05.2021 є рішення суду про стягнення із страхувальника матеріальної шкоди, що набуло чинності.

Колегія суддів також погоджується із висновками суду першої інстанції щодо позовних вимог у частині стягнення із відповідача на користь ОСОБА_1 моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

В обґрунтування моральної шкоди у розмірі 50 000, 00 грн ОСОБА_1 та її малолітньому сину, які під час події 08.12.2021 року знаходились в автомобілі, позивачі посилаються на те, що ОСОБА_1 отримала дуже сильний психологічний стрес, внаслідок якого вона змушена була звернутися до лікарів спеціалістів для лікування малолітнього сина, оскільки дитина постійно була сильно збуджена (плакала, кричала) та почала всього лякатися. Також, позивачі вказують, що моральний стан здоров`я ОСОБА_1 на фоні стресу і страху за здоров`я дитини теж погіршився. До того ж, ОСОБА_1 повідомляє, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу вона була позбавлена можливості користуватися ним, вказане порушило звичайний ритм життя її та дитини та змусило їх користуватися громадським транспортом, що спричинило дискомфорт та психологічний тиск.

Проте, як вбачається з доданої до позову позивачами схеми місця ДТП (а. с. 10-11), рапорту від 08.12.2021 року (а. с. 9) під час падіння гілки у автомобілі не перебувало інших осіб (пасажирів), лише ОСОБА_1 .

Разом з цим, обґрунтованими є доводи позивачів, що внаслідок пошкодження транспортного засобу ТОYOТА YARIS, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_1 , було порушено її звичайний ритм життя, що спричинило дискомфорт та психологічний тиск, чим завдано останній моральної шкоди.

При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Разом з тим, з огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Так, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Таким чином, виходячи із засад розумності, об`єктивності, виваженості і справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заявлена позивачем моральна шкода в розмірі 50 000, 00 грн є надмірною, а тому дана вимога підлягає частковому задоволенню в частині розміру моральної шкоди у сумі 5 000, 00 грн.

Отже, доводи апеляційної скарги в цілому повторюють доводи відзиву на позовну заяву, належна оцінка яким надана судом першої інстанції, не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до її незгоди з висновками суду. При цьому, докази та обставини, на які посилається відповідачка у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам та обґрунтовано ухвалено рішення про часткове задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

АпеляційнускаргуКомунальногопідприємства по утриманнюзеленихнасадженьПечерського району містаКиєвазалишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду містаКиєвавід 24 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено03 червня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Т.О. Невідома

В.В. Соколова