Справа № 352/908/25
Провадження № 2-о/352/70/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Івасів В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківськ в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

Заявник звернувся в порядку окремого провадження до Тисменицького районного суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Заява обґрунтована тим, що в трудовій книжці зроблено запис про зміну прізвища заявниці на підставі свідоцтва про одруження, в якому міститься невідповідність у написанні по-батькові ОСОБА_1 , а саме, замість « ОСОБА_2 », як це вказано у паспорті, зазначено « ОСОБА_3 ». Вказана розбіжність має значення для оформлення пенсії та наразі перешкоджає заявнику належним чином реалізувати своє право на пенсійне забезпечення.

ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином, адвокат Говзан М.М. до суду надав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без участі заявника та долучити до матеріалів справи відповідь Івано-Франківського професійного будівельного ліцею.

Від представника заінтересованої особи до суду 28.04.2025 надійшли пояснення, в яких вказано про те, що до трудового стажу заявниці не зараховано періоди роботи згідно записів у трудовій книжці, оскільки зміну прізвища на титульній сторінці останньої зроблено на підставі свідоцтва про шлюб, у якому по-батькові заявниці зазначено " ОСОБА_3 ", що не відповідає паспортним даним, де вказано « ОСОБА_2 ». Просила розгляд справи здійснювати без її участі.

ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 18.04.2025 року відкрито провадження в даній цивільній справі.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 03.06.2025 року не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 5 ст.268 ЦПК України зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

ІV. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, відповідно до записів титульної сторінки трудової книжки серії НОМЕР_1 внесено запис, яким виправлено прізвище « ОСОБА_4 » на прізвище « ОСОБА_5 », на підставі свідоцтва про шлюб, зареєстрований 12.10.1979 року. Також, згідно запису директора Івано-Франківського ПБЛ О.Гузар внесено виправлення прізвища, ім`я та по-батькові заявниці на « ОСОБА_1 » на підставі паспорта серії НОМЕР_2 (а.с.12).

У трудовій книжці серії НОМЕР_1 містяться записи про трудовий стаж ОСОБА_1 з 21.10.1977 по 30.01.2015 року (а.с.13-19).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , яке видане 12.10.1979 року, ОСОБА_6 12.10.1979 року уклав шлюб з ОСОБА_7 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_8 » (а.с.26).

Зі змісту рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 14.09.2023 року №76 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з тим, що до страхового стажу заявниці не було зараховано періоди роботи, згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 21.10.1980 року, оскільки зміну прізвища на титульній сторінці зроблено на підставі свідоцтва про шлюб, у якому по-батькові заявниці зазначено « ОСОБА_3 », яке не відповідає паспортним даним « ОСОБА_2 ». Додатково зазначено, що для зарахування періоду роботи з 05.03.1990 по 18.04.1990 року потрібно надати уточнюючу довідку, оскільки запис не завірено печаткою підприємства. (а.с.21).

Згідно рішення про відмову у призначені пенсії від 16.11.2023 року №76 ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки, так як в свідоцтві про зміну прізвища, по-батькові « ОСОБА_3 » не відповідає паспортним даним « ОСОБА_2 », а на підставі цього документу змінено прізвище в трудовій книжці (а.с.23).

В матеріалах справи міститься відповідь директора Івано-Франківського професійного будівельного ліцею №08-08-47 від 30.05.2025 року про те, що ОСОБА_1 працювала у даному ліцеї на посаді прибиральниці з 20.08.2008 року по 30.01.2015 року. До трудової книжки ОСОБА_1 внесено виправлення прізвища, ім`я та по-батькові заявниці на « ОСОБА_1 » на підставі паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Тисменицьким РВ УМВС в Івано-Франківській області 29.09.2001 року. На внутрішньому боці обкладинки трудової книжки зазначений відповідний документ, що є підставою для внесення змін, завірений підписом та печаткою директора ліцею (а.с.53).

V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Вирішуючи заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, суд виходив із такого.

Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За правилами частини 2 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до частини 7 статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 статті 293 ЦПК України).

За правилами статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб, наприклад, якщо підтвердження такого акту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника..

Згідно статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

За змістом пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 травня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі ППВСУ №5 від 31 травня 1995 року), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: 1)згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2)чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3)заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4)встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд зауважує, що трудова книжка є офіційним персональним документом, що містить записи про працевлаштування громадянина, підтверджує його трудову діяльність і є підставою для обчислення стажу.

Однією із передумов для встановлення юридичного факту, зокрема, належності трудової книжки, являється те, що чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення такого факту.

Пунктом 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

VІ. Висновки суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника з огляду на нижчевикладене.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком з причин наявності невідповідності внесеного запису про зміну прізвища у трудову книжку заявниці, в частині написання по-батькові останньої.

В той же час, з відповіді директора Івано-Франківського професійного будівельного ліцею №08-08-47 від 30.05.2025 року на запит представника заявника вбачається, що заявниця працювала у даному ліцеї на посаді прибиральниці з 20.08.2008 року по 30.01.2015 року, а виправлення до трудової книжки ОСОБА_1 внесене на підставі паспорта ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 , виданого Тисменицьким РВ УМВС в Івано-Франківській області 29.09.2001 року.

Суд вважає, що оскільки зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи, згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, спроби заявника здійснити такі виправлення у позасудовий спосіб виявилися неефективними, а тому існують підстави для задоволення заяви та встановлення факту належності ОСОБА_1 трудової книжки.

Відтак заяву слід задовольнити в повному обсязі.

VІІ. Судові витрати.

Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись статтями 12, 13, 18, 81, 259, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 21.10.1977 року.

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

заявник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;

представник заявника: адвокат Говзан Микола Миколайович, вул. Галицька, 41-А, м. Івано-Франківськ, РНОКПП: НОМЕР_5 ;

заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, .

Рішення складене в повному обсязі 03.06.2025 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.