Справа № 346/1328/25
Провадження № 2/346/1165/25
09 червня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі головуючого судді Сольського В. В.
з участю секретаря судового засідання Біди Ю.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Коломия в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, -
Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 23 жовтня 2020 року о 16 год трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Mercedes-Benz» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки «Mazda» державний номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками спричиненими ОСОБА_2 .
Вказує, що обставини ДТП відображено у постанові Коломийського міськрайонного суду від 01 грудня 2020 року у справі № 346/4658/20, відповідно до якої відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності.
На час скоєння ДТП транспортний засіб марки «Mazda» державний номерний знак « НОМЕР_2 » не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 » був забезпечений полісом № 177371024.
ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування.
Оцінивши спричинену шкоду визначено її розмір 15 662,70 грн.
Керуючись нормами пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах страхової суми позивачем здійснено виплату відшкодування довіреній особі потерпілого у розмірі 15 662,70 грн.
Тому представник позивача просить стягнути з відповідача суму витрат сплаченого відшкодування в розмірі 15 662,70 грн, витрати понесені на встановлення розміру заподіяної шкоди в сумі 1 226 грн та понесені судові витрати.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий в повідомленні про вручення поштового відправлення, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відзиву на позов суду не подав.
Крім того, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач надала згоду на такий порядок розгляду справи.
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив таке:
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що згідно постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно вказаної постанови суду 23 жовтня 2020 року о 16 год в м. Коломия, по вул. Мазепи Івано-Франківської області ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Mazda СХ-7» державний номерний знак « НОМЕР_2 » в порушення вимог пп. 12.1, 13.1 ПДР України не дотримався безпечної дистанції та не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes» державний номерний знак « НОМЕР_4 » під керування ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів (а.с. 7).
Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Частиною 1 ст. 999 ЦК України встановлено, що законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).
Приписами ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній на момент спричинення і відшкодування шкоди) встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу.
П. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно п.41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
26 жовтня 2020 року потерпілий ОСОБА_2 звернувся до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та подав заяву про здійснення відшкодування заподіяної шкоди (а.с. 8).
Згідно звіту № 08-01-2021 з визначення вартості відповідного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин від 28 січня 2021 року, вартість матеріального збитку становить 15 662,70 грн (а.с. 14-15).
Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2 визначено виплатити шкоду заподіяну ви результаті дорожньо-транспортної пригоди у сумі 15 662,70 грн (а.с. 12). Виплата потерпілому вказаної шкоди підтверджується платіжною інструкцією № 888880 від 03 лютого 2021 року (а.с. 13).
Крім того позивачем здійснено витрати на встановлення розміру збитків, які складають 1 266 грн, та підтверджуються платіжною інструкцією № 2545674 від 14 грудня 2020 року (а.с. 13 зворот).
Приписами ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно приписів п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що позивачем здійснено регламентну виплату по страховому випадку, у нього в силу закону виникло право регресної вимоги до винної особи, якою є відповідач у справі, а у відповідача виник обов`язок відшкодувати шкоду, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в цій частині є законними та такими, що підлягають до задоволення.
Тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 16, 1191 ЦК України, ст.ст. 22, 38, 39, 40, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 4, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу витрати по сплаченому відшкодуванню у розмірі 15 662 (п`ятнадцять тисяч шістсот шістдесят дві) гривні 70 копійок та 1 226 (одну тисячу двісті двадцять шість) гривень витрат на встановлення розміру заподіяної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , житель: АДРЕСА_1 .
Суддя: Сольський В. В.