провадження №2-др/466/23/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова
в складі головуючої судді Свірідової В.В.
секретаря Якубів І.О.
встановив:
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 14.05.2025 року у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - відмовлено.

Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правову допомогу в розмірі 21 000 грн. На обґрунтування заявлених вимог зазначено, що при ухваленні рішення Шевченківського районного суду м. Львова не було вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу, що відповідач поніс при розгляді справи.

Зазначає, що між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Лекс Вектор» було укладено договір про надання професійної правничої допомоги від 11.11.2024 року. На виконання умов Договору про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Лекс Вектор», ОСОБА_1 оплатив кошти в сумі 21 000 (двадцять одну тисячу) грн. за надання правової допомоги на умовах та в обсязі, передбаченому договором. Окрім цього, адвокатом були додані необхідні підтверджуючі документи. За таких обставин, просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 21 000 грн.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду заяви.

Від представника відповідача адвоката Лазор У.М. надійшла заяв про розгляд справи без їх участі.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду заяви. Клопотань на адресу суду не надходило.

Згідно з ч.4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення у зв`язку із наступним.

Згідно п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша-друга статті 133 ЦПК України).

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (ст. 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (ст. 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22.

Частиною 8ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.

Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5, 6 ст. 137 ЦПК, за змістом яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Згідно вимог статті137,141 ЦПК України вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Із заяви вбачається, що представник відповідача просить стягнути з позивача понесені витрати на професійну правову допомогу в розмірі 21 000 грн.

На підтвердження витрат з оплати правничої допомоги заявником подано суду: копію договору про надання професійної правничої допомоги від 11.11.2024 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Лекс Вектор», детальний опис робіт (рахунок №1 від 16.05.2025р.) виконаних адвокатським об`єднанням.

Отже, заявником надано докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), а також у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Суд, вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку вищезазначеним доказам, дійшов висновку, що представником відповідача адвокатом Лазор У.М. доведена обставина отримання відповідачем професійної правничої допомоги у межах даної цивільної справи, заявлений розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, реальним та підтвердженим матеріалами справи.

Заяв щодо неспівмірності витрат відповідача на професійну правничу допомогу від сторони позивача в даній цивільній справі, не надходило.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 21 000,00 грн., про що відповідно до п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України слід ухвалити додаткове судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 137,141, 265, 270,354 ЦПК України,суд,-

в и р і ш и в:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Заяву адвоката Лазор Уляни Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на правову допомогу у розмірі 21 000 (двадцять одна тисяча) гривень.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Дане рішення є невід`ємною частиною рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14.05.2025 року.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Рішення складено 29.05.2025 року.

Суддя В. В. Свірідова