Справа № 743/326/25
Провадження № 2-о/743/29/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Макаревича Я.М.,

за участі секретаря судового засідання Довбенко О.М.,

заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , представника Міністерства оборони України Матієнка О.Б., заінтересованих осіб ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ріпки в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересовані особи: Ріпкинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ріпкинського районного суду Чернігівської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, зазначивши, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У шлюбі народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 10.02.2003 було розірвано, але фактично після розлучення подружжя продовжило жити однією сім`єю. Увесь час були зареєстровані та жили разом за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкали до останнього дня, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади та витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів. ОСОБА_5 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Перебуваючи в районі н. п. Роботине Пологівського району Запорізької області, під час виконання бойового завдання, мужньо виконавши військовий обов`язок, у бою за Україну, її свободу і незалежність ІНФОРМАЦІЯ_4 загинув. Встановлення факту проживання однією сім`єю заявниці необхідно для отримання допомоги від держави за загибель чоловіка та оформлення статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

В судовому засіданні представник заявниці подав заяву про уточнення вимог, а саме дати, з якої потрібно встановити факт проживання однією сім`єю.

В судовому засіданні заявник та її представник просили заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та в якому стосовно заявлених вимог не заперечує.

Представник заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та в якому просить прийняти рішення на підставі чинного законодавства та наявних у справі доказів.

Представник заінтересованої особи - Військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи. Згідно довідки секретаря судового засідання Довбенко О.М. про доставку електронного документа документ в електронному вигляді "Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій" від 26.05.2025 по справі

№ 743/326/25 (суддя Макаревич Я.М.), а також (за наявності) прикріплені до нього файли було надіслано одержувачу Військова частина НОМЕР_1 в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 27.05.2025 о 9:29:53.

Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України у додаткових поясненнях просив відмовити громадянці ОСОБА_1 у задоволенні заяви у повному обсязі. 08.05.2025 у судовому засіданні заявив про відсутність спору про право. В судовому засіданні 04.06.2025 у задоволенні заяви просив відмовити, оскільки вважає факт проживання однією сім`єю заявниці та загиблого недоведеним. Зазначив, що будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належала загиблому ОСОБА_5 , а тому поліпшення, які він там здійснював, ведення ним господарства не пов`язані з наявними родинними спільними права та обов`язками, а є реалізацією останнього права на власність.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судовому засіданні просила заяву задовольнити та повідомила, що загиблий ОСОБА_5 є її сином. Він познайомився із заявницею ще під час навчання, а потім вони одружилися. Разом працювали на Льонкомбінаті, де і отримали житло, в якому проживали. У 1993 році у них народилась донька ОСОБА_3 . Потім її син та заявниця посварились та роз`їхались. Син переїхав жити до неї, а заявниця придбала будинок за адресою: АДРЕСА_1 , куди переїхала разом з донькою. Через невеликий проміжок часу (рік-два) її син знов зійшовся із заявницею, переїхав жити до них за вказаною адресою, де і мешкав однією родиною до самої загибелі. Звернула увагу, що це трапилось років 20 назад, коли їх донька була зовсім малою та тільки пішла в школу. Дуже раділа, що син відновив родину. Зазначила, що з того часу її син та заявниця мешкали однією сім`єю, не сварились, обидва працювали та мали спільний бюджет, за який робили ремонт в будинку, а саме: добудували кімнати, перестелили дах, зробили внутрішнє оздоблення, придбали нові меблі. Також вели спільне господарство: тримали курей, свиней, вирощували городину на городі біля будинку. До початку повномасшабного вторгнення придбали автомобіль. Їхніми спільними цілями було виховання доньки та покращення власного життя, що її син та заявниця і робили у злагоді. Заінтересована особа повідомила, що після мобілізації сина до Збройних сил він декілька разів приїздив додому у відпустку, яку проводив у колі родини, при цьому намагався допомогти заявниці чоловічою справою: доробити ремонт, поратися по господарству.

Також заінтересована особа повідомила суд, що їй вже призначили передбачену законодавством допомогу у зв`язку із загибеллю сина, та вона розуміє наслідки задоволення судом заяви. Вона розуміє, що заявниця претендуватиме на зазначену допомогу та не проти цього, а навпаки підтримує таке рішення. Відповідного спору із заявницею у неї не має та не може бути у майбутньому.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги ОСОБА_1 та повідомила, що є донькою заявниці та загиблого ОСОБА_5 . Зазначила, що пам`ятає, що батьки посварилися та роз`їхалися у 2001 році, мати подала на розлучення, однак забрала відповідні документи і оформила розлучення з батьком лише у 2003 році. До цього часу мати та батько вже помирились. Мати у 2001 році придбала будинок за адресою:

АДРЕСА_1 , куди вони переїхали жити. У 2003 році до них переїхав жити і батько. З того часу між заявницею (матір`ю) та загиблим батьком до дня його загибелі існували шлюбні відносини. Вони ніколи не сварились, кохали один одного. Як сім`я мали спільний бюджет, який витрачали на її утримання та поліпшення житлових умов. Здійснили перебудову та ремонт у будинку, придбали автомобіль. Разом вели спільне господарство, тримали свійських тварин та город. Після мобілізації батько приїздив додому у відпустку, яку проводив у колі родини, при цьому намагався допомогти мамі чоловічою справою: доробити ремонт, поратися по господарству.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що знає заявницю та загиблого ОСОБА_5 значно більше 20 років, оскільки працювала з ними спільно ще в 90-х на Льнозаводі. Є другом їхньої родини. Їй відомо, що на початку двохтисячних вони посварились, ОСОБА_5 переїхав до матері, а заявниця придбала будинок за адресою: АДРЕСА_1 , куди переїхала разом з донькою.

Через невеликий проміжок часу ОСОБА_5 помирився із заявницею та переїхав до них, де і проживав однією сім`єю до самої загибелі. Про те, що вони свого часу розлучались їй відомо не було. Останні 20 років свідок періодично відвідувала їхню родину. Зазначила, що у них була спільна мета - відбудувати гарний будинок, що вони спільно і робили за рахунок спільного бюджету. Крім того, вони спільно придбали автомобіль. Після мобілізації ОСОБА_5 приїздив додому у відпустку. В цей час свідок та інші знайомі та родичі приїздили до них у гості. ОСОБА_5 проводив відпустку у колі родини, при цьому намагався допомогти заявниці чоловічою справою: доробити ремонт, поратися по господарству.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що є рідною сестрою загиблого ОСОБА_5 . Вказала, що брат та заявниця познайомились ще під час навчання. Після повернення з армії брат та заявниця одружились, працювали на Льонкомбінаті, де і отримали житло. У 1993 році у них народилась донька ОСОБА_3 . Потім її брат та заявниця посварились та роз`їхались. Брат переїхав жити до матері, а заявниця придбала будинок за адресою: АДРЕСА_1 , куди переїхала разом з донькою. Через невеликий проміжок часу (рік-два) її брат знов зійшовся із заявницею, переїхав жити до них за вказаною адресою коли донька тільки почала ходити до школи, де і мешкав однією родиною до самої загибелі. Вказала, що сім`я мала спільний бюджет та мету - гарний будинок. Вони робили ремонт в будинку, а саме: добудували кімнати, перестелили дах, зробили внутрішнє оздоблення, придбали нові меблі. Добудували гараж. Придбали автомобіль. Разом вели спільне господарство, тримали свійських тварин та город. Після мобілізації брат приїздив додому у відпустку, яку проводив у колі родини із заявницею, а свідок приїздила до них у гості. При цьому брат намагався допомогти заявниці чоловічою справою: доробити ремонт, поратися по господарству.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що знає родину ОСОБА_1 більше 20 років. Є сусідкою. Про те, що заявниця і загиблий свого часу розлучались їй відомо не було. Усі остання 20 років свідок бачила, що заявниця і загиблий проживають однією сім`єю, не сваряться, виховують доньку, ведуть спільне господарство. Вказала, що сім`я мала спільний бюджет та мету - гарний будинок. Вони робили ремонт в будинку, а саме: добудували кімнати, перестелили дах, зробили внутрішнє оздоблення. Придбали автомобіль. Разом вели спільне господарство, тримали свійських тварин та город.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що знає родину ОСОБА_1 більше 20 років. Працює разом з заявницею. Періодично відвідує родину ОСОБА_1 . Про те, що заявниця і загиблий свого часу розлучались їй відомо не було. Усі остання 20 років свідок знала, що заявниця і загиблий проживають однією сім`єю, не сваряться, виховують доньку, ведуть спільне господарство. Вказала, що сім`я мала спільний бюджет та мету - гарний будинок. Вони робили ремонт в будинку. Придбали автомобіль, на якому ОСОБА_5 часто привозив або забирав з роботи заявницю.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, заінтересованих осіб, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За положеннями частин 1, 2 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного провадження (загального або спрощеного) та окремого провадження.

Згідно з частиною 7 статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За частинами 2, 4 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (стаття 293 ЦПК України).

Пунктом 5 частини 2 статі 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21.

Як регламентовано статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина 4 статті 315 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вважає себе особою, яка згідно із законом має право на отримання грошової виплати, у зв`язку із загибеллю ОСОБА_5 .

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що у померлого ОСОБА_5 є мати, отже встановлення факту про який просить ОСОБА_1 у заяві може вплинути на права, обов`язки чи інтереси, так як остання також має право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_5 , передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Водночас заінтересовані особи - мати загиблого та представник Міністерства оборони України в судовому засіданні заявили про відсутність спору про право, отже суд зобов`язаний розглянути заяву в порядку окремого провадження.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім' єю чоловіка та жінки без шлюбу.

В свою чергу, за положеннями частин 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільного побуту; взаємних прав та обов`язків.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які підтверджують наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю, заяви, анкети, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною.

Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема, щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи /служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання. Спільний побут передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести, зокрема, але не виключно, існування між чоловіком і жінкою та реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України тощо.

Наведені висновки узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, висловленими у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі

№ 554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 15.07.2020 (справа № 524/10054/16), від 30.11.2022 (справа № 757/23617/15-ц), 07.06.2023 (справа № 509/3416/18), від 17.08.2023 (справа № 348/1829/16), 04.12.2023 (справа №543/563/22) та інших.

Судом встановлено, що згідно відмітки в паспорті серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 07.03.1992 вона уклала шлюб з ОСОБА_5

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 від шлюбу мали доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 04.03.1993. Післяшлюбне прізвище доньки ОСОБА_3 , згідно копії свідоцтва про шлюб серії

НОМЕР_4 .

Відповідно до копії Свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_5 від 10.02.2003 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 10.02.2003 зроблено запис № 11.

Згідно копії договору купівлі-продажу від 03.07.2001 ОСОБА_1 придбала житловий будинок за АДРЕСА_1 .

Як вбачається із Акту від 24.01.2024, складеного депутатом Ріпкинської селищної ради Голіком М.А., в присутності сусідів: ОСОБА_11 та ОСОБА_16 , які підтвердили те, що за адресою: АДРЕСА_1 , з 2008 по 2023 рік проживав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з ним весь цей час проживала та вела спільне господарство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до копії Сповіщення сім`ї № 46 ОСОБА_1 сповіщено про те, що її чоловік, солдат ОСОБА_5 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 в районі н п Роботине Пологівського району Запорізької області, під час виконання бойового завдання, мужньо виконавши військовий обов`язок, у бою за Україну, її свободу і незалежність. У вказаному сповіщенні також зазначено, що воно є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 15.01.2024 підтверджується, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З копії витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.08.2024 №25/д вбачається, що документи ОСОБА_1 повернуті на доопрацювання з метою надання документів, які відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підтверджують, що вона перебувала на утриманні загиблого військовослужбовця (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), що дають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Враховуючи наведене, аналізуючи подані до суду докази, як окремо кожен, так і в сукупності між собою, суд установив, що заявниця ОСОБА_1 та загиблий ОСОБА_5 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, адже дані обставини підтверджено показаннями свідків, які між собою узгоджуються, визнанням цієї обставини рідною матір`ю ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , та донькою ОСОБА_5 - ОСОБА_3 , встановленням даних про те, що такі особи проживали разом в одному будинку, підтримували одне одного фінансово, пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Тобто між ними існували відносини, притаманні подружжю.

Ні заявник, ні ОСОБА_5 не перебували в інших шлюбах.

За таких обставин суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак заяву слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 76, 81, 263-265, 293, 315, 318, 319, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 01.09.2005 до 02.01.2024.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.06.2025.

Суддя Я.М. МАКАРЕВИЧ