Справа №333/1909/25
Провадження №2/333/2298/25
рішення

Іменем України

30 травня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Варнавської Л.О.

за участю секретаря судового засідання Бабак З.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Представник позивача Дараган Ю.О. звернулася до Комунарського районного суду м.Запоріжжя із позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 57 390,96 грн., та судових витрат.

В обґрунтування позову зазначається, що у відповідача ОСОБА_1 , виникла заборгованість у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за трьома кредитними договорами, укладеними з первісними кредиторами. Так за Кредитним договором №102262925, укладеним 17.12.2021 між Відповідачем та ТОВ «МІЛОАН» в електронній формі. Відповідно до його умов, Позичальнику були надані грошові кошти у безготівковій формі, які мали бути повернуті з урахуванням процентів та комісійних платежів. На підставі договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024, укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», право грошової вимоги за зазначеним договором перейшло до Позивача. Цей факт підтверджується актом прийому-передачі та витягом із Реєстру боржників. Сума заборгованості за цим договором складає 30 382,66 грн., з яких: 11 913 грн. - основна сума боргу; 17 545,66 грн. - відсотки; 924 грн. - комісія. Відповідно до Кредитного договору № , укладеного 24.06.2020 між Відповідачем та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень». Право вимоги за цим договором перейшло спочатку до АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору відступлення № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, а потім - до ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024. Відповідно до акту прийому-передачі та витягу з Реєстру прав вимоги, позивач набув права вимоги на загальну суму 15 137,30 грн., з яких: 7833,74 грн., - основна сума боргу; 0,65 грн. - відсотки; 7302,91 грн. - комісія. Згідно до Кредитного договору № 2364343, укладеного 15.09.2021 між Відповідачем та ТОВ «Лінеура Україна». За умовами договору, кредит було надано у безготівковій формі на рахунок, вказаний в особистому кабінеті позичальника. Право вимоги за цим договором перейшло до позивача згідно з договором факторингу № 11082023 від 11.08.2023 року, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ». Цей факт підтверджено реєстром боржників. Сума заборгованості складає 11 871 грн., з яких: 6000 грн. - основна сума боргу; 5871 грн. відсотки. Позивач вказує, що з моменту набуття ним права вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу на погашення заборгованості ні на рахунки первісних кредиторів, ні на рахунок нового кредитора. Також вказується, що з моменту укладення договорів факторингу та переходу права вимоги Позивач не нараховував штрафних санкцій або пені. Загальна сума заборгованості, яку просить стягнути Позивач, становить 57 390,96 грн., крім того, Позивач просить стягнути понесені судові витрати відповідно до ст.133 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвалою від 06.03.2025 року суддя прийняла позовну заяву до свого провадження у справі, а також відповідно до ст.274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, згідно вимогам позову, просив суд розглянути справу за відсутності представника позивача на підставі наявних доказів, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлена судом своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву про перенесення судового засідання на іншу дату.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 17.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №102262925 від 17.12.2021 року на суму 13200,00 грн., строком на 30 днів.

Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п.6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника.

Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.

Згідно з п.1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. Кредитного договору.

Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідач також підтверджує, що умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

16.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймав належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Згідно п.1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Згідно п.1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

До матеріалів справи не надано Договір Факторингу у повному обсязі, наявні лише декілька аркушів, встановити порядок розрахунку відповідно до умов договору неможливо, так само неможливо встановити дотримання умов договору факторингу.

До матеріалів справи долучена завірена копія акту прийому передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді за Договором факторингу №16072024 від 16.07.2024 року, де в п.1 зазначено, що «Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників в електронному вигляді наданий на флеш-носії, у розмірі 10388 Кбайт», проте в п.2 зазначається, що «відповідно до цього Реєстру Боржників, Клієнт передав, а Фактор прийняв право вимоги до Боржників в кількості ………..(не зазначено). Загальна сума простроченої заборгованості складає……….(не зазначено)».

Натомість, позивачем замість реєстру боржників надано суду як доказ Витяг з реєстру боржників до договору факторингу №16072024 від 16.07.2024, який сформований позивачем. За даним витягом загальна сума заборгованості боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №102262925 становить 30 382,66 грн., з яких: 11913 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 17545,66 грн. сума заборгованості за відсотками; 924 грн. сума заборгованості за комісією.

Наданий суду Витяг не містить підпису уповноваженої особи первісного кредитора «ТОВ «Мілоан», який би підтверджував дійсність переходу права вимоги щодо ймовірної заборгованості відповідача перед первісними кредиторами до позивача.

Крім того, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» внесла оплату за договором факторингу №16072024 від 16.07.2024, більш того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо погодженої сторонами договору факторингу ціни продажу.

Оскільки неможливо встановити, що платіжна картка № НОМЕР_1 , вказана у платіжному дорученні від 17.12.2021 року, належить ОСОБА_1 , а номер рахунку IBAN взагалі не зазначено, то відсутні підстави вважати, що вказаний первинний бухгалтерський документ свідчить про виконання зобов`язань первісного кредитора щодо видачі грошових коштів на картковий рахунок позичальника.

Щодо договору про надання кредиту № від 24.06.2020 року, судом встановлено наступне.

24.06.2020 року між ТОВ ФК «Центр Фінансових Рішень» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №. Відповідно до договору ТОВ ФК «Центр Фінансових Рішень» надало ОСОБА_1 , кредит у розмірі 14 842 грн. у безготівковій формі у національній валюті на рахунок відповідача. Цей Договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ "ФК"ЦФР" (розміщені на сайті ТОВ "ФК"ЦФР" www.kreditmarket.ua та з якими Позичальник ознайомився до укладення Договору та до яких Позичальник приєднався підписавши Договір) складають єдиний кредитний договір. Відповідно до умов договору визначено наступні умови: строк надання кредиту на 36 місяців, проценти за користування складають 2,59% що місяці на суму боргу за договором. Відповідач 24.06.2020 року підписала паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №4777597 та погодилася на умови визначені в ньому.

07.10.2016 року права вимоги за Кредитним договором № від 24.06.2020 року, відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016.

Суд зазначає, що до матеріалів справи не надано Договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016у повному обсязі, наявні лише декілька аркушів, встановити порядок розрахунку відповідно до умов договору неможливо, так само неможливо встановити дотримання умов договору факторингу.

Відповідно до наданого Розрахунку заборгованості складеного представником ТОВ ФК «ЄАПБ», за Кредитним договором № від 24.06.2020 року за період з 15.05.2024 року по 31.01.2025 року, не погашеною залишається заборгованість яка складає 15 137,30 грн.

15.05.2024 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Європейська Агенція з Повернення Боргів» укладено Договір Факторингу №НІ/11/19-Ф від 15.05.2024, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) AT «Таскомбанк» суму фінансування, а AT «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги.

До матеріалів справи не надано Договір Факторингу №НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 у повному обсязі, наявні лише декілька аркушів, встановити порядок розрахунку відповідно до умов договору неможливо, так само неможливо встановити дотримання умов договору факторингу.

До матеріалів справи долучена завірена копія акту прийому передачі реєстру прав вимоги за Договором факторингу №НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року, за вищенаведеним договором факторингу підписана представниками сторін, за яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр прав вимоги кількістю .. (не зазначено) кредитних договорів, після чого, з урахуванням п.1.2 Договору №НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги боргу від позичальників і фактор стає кредитором…….Загальна суму боргу складає……..(не зазначено).

Натомість, позивачем замість реєстру боржників надано суду як доказ Витяг з реєстру прав вимоги до договору факторингу №НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року, який сформований позивачем. За даним витягом загальна сума заборгованості боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 24.06.2020 року, становить 15137,30 грн., з яких: 7833,74 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,65 грн. сума заборгованості за відсотками; 7302,91 грн., - заборгованість за комісією.

Наданий суду Витяг не містить підпису уповноваженої особи первісного кредитора «ТОВ «Таскомбанк», який би підтверджував дійсність переходу права вимоги щодо ймовірної заборгованості відповідача перед первісними кредиторами до позивача.

Крім того, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» внесла оплату за договором факторингу №НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року, більш того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо погодженої сторонами договору факторингу ціни продажу.

Щодо договору про надання споживчого кредиту №2364343 від 15.09.2021 року, судом встановлено наступне.

15.09.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір про надання споживчого кредиту №2364343, який підписано ОСОБА_1 , за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Вказаний кредитний договір, додаток №1 до нього таблиця загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, підписано ОСОБА_1 19.092021 року о 11:55:13 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н424, паспорт споживчого кредиту 17:12:43.

Відповідно до довідки про ідентифікацію, що видана ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» клієнт ОСОБА_2 ідентифікований товариством, одноразовий ідентифікатор К852, який був надісланий на номер телефону.

Відповідно до п.п.1.2., 1.3., 1.4. кредитного договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, виконати інші обов`язки, передбачені договором на умовах: сума кредиту - 15000 грн., строк кредиту: 30 днів, цільове призначення: на споживчі потреби, стандартна процентна ставка: 1,90 % в день, знижена процентна ставка 0,86% в день.

Відповідно до умов п.2.1 договору кредит надається клієнту у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 або на іншу платіжну картку клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту.

Згідно з п.2.4. договору кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» суми кредиту (загального розміру) на користь клієнта.

За умовами п.4.2.2 договору сторони домовились, що клієнт, підписуючи цей договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 договору) ще на 15 календарних днів.

За користування кредитом в період автопролонгації нарахування процентів здійснюється в порядку, визначеному розділом 3 договору, за стандартною процентною ставкою у відповідності до п.1.5.1 договору; при застосуванні автопролонгації знижка, надана клієнту в рамках програми лояльності, анулюється та здійснюється автоматичний перерахунок процентів за користування кредитом за період, визначений п.1.3 договору, за стандартною процентною ставкою (застосовується стандартна процентна ставка) та відбувається перерахунок загальної вартості кредиту. Результати таких перерахунків відображаються в особистому кабінеті (п.4.2.3 договору).

Згідно п.4.2.4 договору, у випадку автопролонгації товариство не пізніше 4-го календарного дня після закінчення або продовження строку кредитування надсилає електронний лист - повідомлення на електронну адресу клієнта та/або СМС - повідомлення на номер телефону, вказані в розділі 10 цього договору, інформуючи клієнта про новий строк користування кредитом та розмір процентної ставки за користування кредитом. Зазначена інформація відображається також в особистому кабінеті.

Загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період визначений в п.1.3 договору та періоди пролонгацій). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав (п.4.2.5 договору).

Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», які розміщенні на вебсайті, повністю приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно дотримуватись цих Правил (п.10.9 договору).

Відповідно до інформаційної довідки №108595426 від 15 вересня 2021 року, виданої ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР», через платіжний сервіс «іPay.ua», було успішно проведено транзакцію на суму 15000 грн. на карту № НОМЕР_3 .

Відповідно до п.1.2. договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

В період часу з 12.10.2021 року по 17.07.2023 року було укладено додаткові договори в яких пролонговувався строк дії договору №2364343 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.09.2021 року,

11.08.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) укладено договір факторингу №11082023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

До матеріалів справи не надано Договір Факторингу у повному обсязі, наявні лише декілька аркушів, встановити порядок розрахунку відповідно до умов договору неможливо, так само неможливо встановити дотримання умов договору факторингу.

До матеріалів справи долучена завірена копія акту прийому передачі Реєстрів Боржників за договором факторингу №11082023 від 11.08.2023 року, зазначено, що Загальна суму боргу складає……..(не зазначено).

Натомість, позивачем замість реєстру боржників надано суду як доказ Витяг з реєстру боржників до договору факторингу №11082023 від 11.08.2023 року, який сформований позивачем. За даним витягом загальна сума заборгованості боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №2364343, становить 11871 грн., з яких: 6000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5871 грн. сума заборгованості за відсотками.

Наданий суду Витяг не містить підпису уповноваженої особи первісного кредитора «ТОВ «Лінеура Україна», який би підтверджував дійсність переходу права вимоги щодо ймовірної заборгованості відповідача перед первісними кредиторами до позивача.

Крім того, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» внесла оплату за договором факторингу №11082023 від 11.08.2023 року, більш того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо погодженої сторонами договору факторингу ціни продажу.

При розгляді даного спору, враховуючи обґрунтування позовних вимог, суд враховує такі норми.

За правилами ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

У відповідності до вимог ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.626, ст.628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Правилами ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено вимогами ст.1055 ЦК України.

За правилами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень ст.77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

За змістом ст.512, ст.514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника), як це унормовано положеннями ч.1 ст.1077 ЦК України.

Згідно зі ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

При вирішенні позову по суті суд виходить із того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кредитні кошти за кожним із договорів були отримані відповідачем ОСОБА_1 .

При цьому суд позбавлений можливості з`ясувати обставини щодо наявності заборгованості відповідача за цими договорами та її розміру, оскільки матеріали справі не містять необхідних для цього належних та допустимих доказів.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

У той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 № 6-16цс15.

Відтак позивачем не надано суду належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження обставин того, що на виконання умов договорів, первинні кредитори перерахували на картковий рахунок позичальника ОСОБА_1 кредитні кошти, а відтак, у зв`язку із відсутністю доказів надання кредиту у погоджений сторонами спосіб, у відповідача не виникло обов`язку з його повернення.

Що стосується переходу від первинних кредиторів до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до відповідача ОСОБА_1 на підставі вищезазначених договорів факторингу, суд виходить з наступного.

Умовами договорів факторингу Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Як убачається зі змісту Актів приймання-передачі Права Вимоги, в них не міститься жодних відомостей про загальну суму заборгованості, яка передається від первинних кредиторів до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Крім того, суд зважає на те, що як це погоджено сторонами договорами факторингу, права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами Первинних договорів, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді. Натомість, позивачем замість реєстрів боржників надано суду як доказ Витяги з реєстру боржників до договорів факторингу, які сформовані позивачем. Надані суду Витяги не містять підпису уповноваженої особи первісних кредиторів, які б підтверджували дійсність переходу права вимоги щодо ймовірної заборгованості відповідача перед первісними кредиторами до позивача. Крім того, такий документ, як витяг з реєстру боржників не передбачений договором факторингу.

З огляду на наведене вище, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вносила оплату за договорами факторингу, більш того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо погодженої сторонами договору факторингу ціни продажу.

Таким чином, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надав суду доказів переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 за вказаними Кредитними договорами.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, суд дослідив кожен доказ, наявний у матеріалах цивільної справи.

З огляду на викладене у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем без відшкодування.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76, 81, 141, 264, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська