справа № 369/7754/24 головуючий у суді І інстанції Пінкевич Н.С.
провадження № 22-ц/824/9998/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

03 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ судді-доповідача Фінагеєва В.О., суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління справами Міністерства оборони України на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 березня 2025року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління справами Міністерства оборони України, треті особи: Центр забезпечення Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 березня 2025року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головко Тетяна Валеріївна від імені Головного управління справами Міністерства оборони України подала апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи та додані до апеляційної скарги документи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід повернути, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Україна, як учасниця зазначеної Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Статтею 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно до частин 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

На підтвердження своїх повноважень в суді апеляційної інстанції Головко Т.В. надала довіреність у порядку передоручення, сформовану у системі «Електронний суд», згідно якою Люлька Юрій Володимирович , на підставі Витягу з ЄДР від 13 червня 2024 року, щодо Головного управління справами Міністерства оборони України (), уповноважує в порядку передоручення, Головко Тетяну Валеріївну представляти інтереси Головного управління справами Міністерства оборони України в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, а також пред`являти виконавчі документи, видані у формі електронного документа, на примусове виконання до органів державної виконавчої служби (приватних виконавців).

У матеріалах справи наявна довіреність від 01 січня 2025 року, згідно якої Головне управління справами Міністерства оборони України уповноважує начальника юридичного відділу Центру забезпечення Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України Головко Тетяну Валеріївну, представляти інтереси Головного управління справами, зокрема, в усіх судах України, з правом підписувати заяви про апеляційне оскарження (а.с. 205).

До апеляційної скарги не надано доказів щодо трудових (посадових обов`язків) Головко Т.В., у відповідності до яких вона має право діяти від імені Головного управління справами Міністерства оборони України в суді за правилами самопредставництва.

Також матеріали справи не містять витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в якому було б зазначено, що Головко Т.В. може вчиняти дії від імені юридичної особи без окремої довіреності.

Крім того, як вбачається з поданого ОСОБА_1 позову, спір, що виник між сторонами, не відноситься до категорії малозначних, у розумінні ч. 6 ст. 19 ЦПК України, чи тих, що виникли з трудових відносин, а відтак правом на подання апеляційної скарги від імені Головного управління справами Міністерства оборони України наділений виключно адвокат, у разі надання суду підтвердження наявності відповідних повноважень.

Як було зазначено вище, до апеляційної скарги не додано документів, які б підтверджували, що Головко Т.В. є працівником Головного управління справами Міністерства оборони України, та до її повноважень входить право представляти товариство в суді апеляційної інстанції, а відтак її право на подачу апеляційної скарги не підтверджене і в порядку самопредставництва.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду від 22 лютого 2024 року, викладеного у справі № 460/9301/23, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

У зв`язку з цим, для підтвердження повноважень самопредставництва юридична особа має надати статут, положення чи трудовий договір (контракт), у яких чітко визначене право відповідної особи діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

За змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність доказів наявності у Головко Т.В. повноважень на підписання та подання від імені Головного управління справами Міністерства оборони України апеляційної скарги у цій справі, а саме, що вона має статус адвоката чи є працівником юридичної особи та має право діяти в порядку самопредставництва.

Згідно вимог п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

За вказаних обставин, у зв`язку з тим, що апеляційна скарга підписана представником за довіреністю Головко Т.В., тобто особою, яка не має права її підписувати, апеляційний суд приходить до висновку про повернення апеляційної скарги Головного управління справами Міністерства оборони України на підставі п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України.

Разом з тим, повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до апеляційного суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління справами Міністерства оборони України на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 березня 2025року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління справами Міністерства оборони України, треті особи: Центр забезпечення Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.