Справа № 583/1485/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 рокуОхтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Яценко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду № 8 в м. Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кириківської селищної ради Охтирського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2025 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, згідно з яким просить визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 02.12.2020 приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області Лебедєвою Л.М., зареєстрованим в реєстрі за №1212, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги за позовом вмотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина, що включає до свого складу земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0717 га, кадастровий номер :05:004:0061, що розташована на території Кириківської селищної ради (колишньої Рябинівської сільської ради) Охтирського району Сумської області. За життя ОСОБА_2 склав на користь позивача заповіт, який був переданий останньому у березні 2025 року. Позивач звернувся до нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, але отримав відмову у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, у позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права він не має можливості, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

10.04.2025 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Позивач та його представниця у підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представниці позивача надійшла заява про розгляду справи у відсутності сторони позивача, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.

Представник Кириківської селищної ради Охтирського району Сумської областіу підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог за позовом не заперечував.

У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, врахувавши позицію сторін, , дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Рябина Охтирського району Сумської області помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно 18.03.2025 Великописарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 16).

Відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №024276 від 24.03.2002 ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 3,321 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Рябинівської сільської ради (на даний час Кириківської селищної ради) Великописарівського району Сумської області, кадастровий номер :05:004:0061, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.04.2025 №НВ-025 (а.с. 9, 10-15).

Згідно з заповітом, посвідченим 02.12.2020 приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Лебедєвою Л.М. та зареєстрованим в реєстрі за №1212, ОСОБА_2 належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 3,321 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Рябинівської сільської ради Великописарівського району Сумської області заповів ОСОБА_1 (а.с. 8).

Листом від 24.03.2025 №84/01-16, за підписом приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Лебедєвої Л.М., позивачеві роз`яснено про відсутність підстав для прийняття заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском шестимісячного строк для звернення із такою заявою (а.с. 18).

Відповідно до довідки №49, виданої 18.03.2025 Рябинівським старостинським округом Кириківської селищної ради Охтирського району Сумської області, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був постійним мешканцем АДРЕСА_1 . До смерті і на день смерті ОСОБА_2 за даною адресою був зареєстрований та проживав один (а.с. 17).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

В ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями,строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Положеннями ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

З аналізу вказаних положеньЦК України вбачається, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він лише у березні 2025 року дізнався про наявність заповіту ОСОБА_2 на його ім`я через що ним був пропущений строк для подання заяви на прийняття спадщини.

Так за інформацією, наданою 09.05.2025 за вих. №126/01-16 приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Лебедєвою Л.М., після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що також підтверджується інформаційної довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 09.05.2025 №8111643.

З огляду на викладене, судом встановлено обставини, які унеможливили своєчасне звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і підтверджують поважність причин пропуску строку такого звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2 . Крім того, судом враховано волевиявлення заповідача, що виразилося у залишенні спадкового майна позивачеві, відсутність інших спадкоємців, що реалізували свої спадкові права шляхом подання заяви про прийняття спадщини, бажання спадкоємця за заповітом прийняти спадщину та відсутність заперечень з боку відповідача.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2,5,10-13, 76-81, 258, 259, 264, 265, 273, 315, 354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Рябина Охтирського району Сумської області.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко