Справа № 604/231/25
Провадження № 2/604/188/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Підволочиськ позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), в особі представника Дашко В.М., звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н, укладеним 19 вересня 2022 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем, покликаючись на те, що відповідо до умов вищевказаного кредитного договору банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого становив 200000,00 грн. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого станом на 29 січня 2025 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 39000,68 грн (заборгованість за тілом кредиту). А тому, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 39000,68 грн, а також понесені судові витрати судовий збір 2422,40 грн.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовних вимогах зазначив, що просить справ у розглянути у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

На момент розгляду справи судом відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, причини його неявки до суду невідомі, а тому відповідно до ст. 281 ЦПК України, слід ухвалити заочне рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19 вересня 2022 року між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 на підставі його заяви укладено договір про надання банківських послуг.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, вказав, що відповідач власноруч на планшеті підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, що відповідає вимогам НБУ від 13 грудня 2019 року №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України».

Згідно з умовами Договору відповідач отримав платіжний інструмент, а саме кредитну карту № НОМЕР_2 , із строком дії до 03/24, тип карти - Універсальна. Окрім цього, згодом, відповідачем було отримано кредитну карту № НОМЕР_3 , строк дії - до 05/27, тип - Універсальна.

Так, підписуючи заяву про приєднання до умов та прави надання банківських послуг відповідач погодився на наступні умови: тип кредитної карти - Універсальна; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних - 42,0% (п.1.3 Договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4 Договору); розмір мінімального обов`язкового платежу - 5% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4 Договору).

До кредитного договору банк додав копію Паспорта споживчого кредиту, підписаного відповідачем, розрахунок заборгованості за договором №б/н від 19 вересня 2022 року, Виписку за договором №б/н за період з 19.09.2022 по 04.02.2025.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В силу вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до вимог ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно з вимогами ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором, яка станом на 29 січня 2025 року становить 39000,68 грн, та складається із заборгованості за тілом кредиту.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, до такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду. А отже, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 підлягає до задоволенню, шляхом стягнення з останнього в користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 19 вересня 2022 року в сумі 39000,68 грн, яка є заборгованістю за тілом кредиту.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн підлягають стягненню з відповідача в користь позивача.

На підставі ст.ст. 509, 526, 553, 625, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263, 265, 279, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ «ПриватБанк» () заборгованість за кредитом у розмірі 39000 (тридцять дев`ять тисяч) гривень 68 (шістдесят вісім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ «ПриватБанк» () понесені судові витрати в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) гривні 68 (шістдесят вісім) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сидорак Г.Б.