Провадження № 2/686/5430/25
УХВАЛА

04 червня 2025 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Козак О.В., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про скасування арешту накладеного постановою державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» в якому просить: припинити обтяженняч нерухомого та рухомого майна шляхом скасування арешту накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 47450959, виданої 18.05.2025р. державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Горбатюк Т.В.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі за вказаним цивільним позовом слід відмовити з наступних підстав.

Підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначено ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

За приписами ст.59 Закону України"Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Отже, положеннями ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Згідно з ч.1, 5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Тобто при виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів ДВС, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Згідно ст.447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем пред`явлено вимоги у порядку позовного провадження цивільного судочинства, однак між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.447-453 ЦПК України.

Так, згідно матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 був стороною виконавчого провадження ВП№ 46137562, просить скасувати арешт накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 47450959, виданої 18.05.2025р. державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Горбатюк Т.В.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, вважає, що оскільки позивач має відповідний статус боржника у виконавчому провадженні, то законом для нього встановлений інший порядок вирішення порушеного питання. Зокрема, чинним процесуальним законодавством передбачений порядок оскарження дій державного виконавця шляхом подання відповідної скарги в порядку розділу VII ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1, 5 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Отже, вищенаведені обставини, відповідно до п.1 ч.1ст.186 ЦПК України, є підставою для відмови у відкритті провадження.

Враховуючи викладене, оскільки позовна заява ОСОБА_1 про скасування арешту накладеного державним виконавцем в межах виконавчого провадження підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст.4, 186, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про скасування арешту накладеного постановою державного виконавця.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на оскарження рішення, дій або бездіяльності державного виконавця у порядку ст.ст.447-453 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: