Справа № 215/2756/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Коноваленка М.І

за участю секретаря судових засідань - Коломійчук К.Ю.

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Тернівського районного суду міса Кривого Рогу в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2024 р. представник Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 23.12.2021 року у загальному розмірі 124394,74 грн., а також понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.12.2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № . За умовами договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом; позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту № 5800724, який є невід`ємною частиною договору. Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 90297,82 грн.; строк користування 30 місяців; річні проценти 0,01% від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,49 % від суми кредиту. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Паспорті кредиту, отже кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. 24.12.2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (клієнт) та АТ «Таксомбанк» (фактор) укладено договір факторингу № 01/09/21, відповідно до якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступати факторові право вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до умов вищезазначеного договору, позивач є новим кредитором ОСОБА_1 за кредитним договором № від 23.12.2021 року. Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджується Реєстром прав вимоги до договору факторингу, випискою та розрахунком заборгованості, вказана інформація є відомою боржнику. Умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Станом на 09.06.2023 року заборгованість позичальника за кредитним договором становить 124394,74 грн., з яких 88796,58 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 11,10 грн. - заборгованість по річних процентах (в т.ч. прострочена); 35587,06 грн. - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена), що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору та виписками. Позивачем надіслано відповідачу повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за кредитним договором в стислі терміни, однак порушення не були усунені, а заборгованість так і не була погашена. За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та судові витрати по справі в розмірі сплаченого судового збору 3028грн.. В тексті позовних вимог представник позивача просила проводити розгляд за відсутності представника банку.

Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення заборгованості за процентами, посилаючись на дію військового стану в країні. Щодо заборгованості по тілу кредиту, то наполягає на тому, що в кредит брав значно меншу суму, але не вказав яку саме.

Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.05.2024 р. відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами.

Вислухавши доводи відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно матеріалів справи 23.12.2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , за яким кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах встановлених договором (а.с.7).

Згідно умов Кредитного договору, позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту №5800724, який є невід`ємною частиною договору. Кредитний договір, паспорт кредиту №5800724 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», складають єдиний кредитний договір (а.с.7-20).

Відповідно до копії паспорта кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5800724, сума/кредит ліміту становить 90297,82 грн., строк, на який надається кредит - 30 місяців. Також, вказаним паспортом кредиту передбачені загальні витрати за кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом, реальна річна процентна ставка, порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів) (а.с.10-11).

Відповідачем 23.12.2021 року були підписані як кредитний договір №, так і паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5800724 на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с.7-11).

Згідно копії договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 року, ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (клієнт) та АТ «Таскомбанк» (фактор) уклали договір факторингу, за яким фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в Реєстрі прав вимог, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору та підписується одночасно з ним. (п.2.1 Договору) а.с.21-33.

Відповідно до копії витягу з реєстру прав вимоги від 24.12.2021 (додаток № 3 до Договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021), до переліку позичальників входить ОСОБА_1 а.с.34.

Пунктом 2.2 Договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 передбачено, що право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання ним відповідного Реєстру прав вимоги, в даному випадку Реєстр підписано 24.12.2021, та на момент підписання Договір про відступлення права вимоги діяв. Сторони за Договором не обмежені в праві здійснювати відступлення прав вимоги за договорами, котрі були укладені після дати підписання самого Договору факторингу, так як перехід права вимоги відбувається в момент підписання самого Реєстру.

ОСОБА_1 особисто ознайомився з повідомленням про відступлення права вимоги за кредитним договором № від 23.12.2021, та погодився із цим, про що свідчить його підпис (а.с.12).

Згідно копії Умов отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», редакція від 30.08.2021 року, приєднання позичальника до цих умов здійснюється через підписання ним кредитного договору (п. 1.3.); кредитодавець надає позичальнику кредит шляхом переказу грошових коштів на банківський рахунок, зазначений позичальником в кредитному договорі (п. 2.1.); сума кредиту, який надається позичальнику, зазначається в паспорті кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору (п. 2.4.); розмір чергової частини кредиту та розміри процентів визначаються в паспорті кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору (п. 2.7.); позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти (п. 5.1.) а.с.13-20.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки.

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до копії розрахунку заборгованості по кредитному договору № від 23.12.2021 року, загальна заборгованість станом на 09.06.2023 року складає 124394,74 грн., з яких 88796,58 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 11,10 грн. - заборгованість по річних процентах; 35587,06 грн. - заборгованість по щомісячним процентам (а.с.52).

Відповідно до виписки по особовому рахунку відповідача за період з 23.12.2021 по 09.06.2023 останній користувалася кредитними коштами (а.с. 53-145).

Щодо заперечень відповідача стосовно суми заборгованості, з урахуванням дії військового стану, суд роз`яснює наступне.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, та він діє по теперішній час.

В постанові Верховного Суду від 28 листопада 2024 року по справі №756/8788/22 викладена правова позиція, що грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, зокрема, і факту наявності боргу, встановленого рішенням суду. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

При дослідженні матеріалів справи, судом встановлено, що заборгованість, яка нарахована позивачем, є наслідком невиконання відповідачем зобов`язань по договору, нарахувань за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором (штрафи, пеня) позивачем не поводилось.

Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «Таскомбанк», не довів відсутність заборгованості, а обставини, на які відповідач посилається в обгрунтування своїх заперечень, не є підставою для його звільнення від виконання грошових зобов`язань перед позивачем.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оскільки відповідач не виконує умови укладеного кредитного договору в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кошти за кредитом фактору не повернув, будучи обізнаним з тим, що первісний кредитор уступив права вимоги фактору (позивачу), що підтверджується листом (повідомлення-вимога №11063/70.2.1 від 10.05.2023 а.с.146-148), та фактор скористався правом вимоги дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з невиконанням боржником умов кредитного договору, що підтверджується наданими позивачем доказами, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, оскільки позовні вимоги судом задоволенні, суд вважає необхідним відшкодувати позивачу понесені витрати у вигляді сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 3028 грн., стягнувши їх з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10-13, 76-89, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, а також ст.ст. 526,530,536,623,624,629,1049,1054,1077,1078,1082 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (, адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, б.30) заборгованість за кредитним договором № від 23.12.2021 року станом на 09.06.2023 в сумі 124394,74 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (, адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, б.30) судовий збір у розмірі 3028,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено та проголошено 09.06.2025 р.

СУДДЯ: