Справа № 285/880/25
"05" червня 2025 р. селище Ємільчине
Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Корсун Т.Г., за участю секретаря судового засідання Сороки М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Ємільчине за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що 28.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 79711111, за яким позичальник отримав кошти у сумі 9500,00 грн; строк позики 30 днів; процентна ставка (базова) 2,5 % (фіксована).
Ці Правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію необхідну для укладення договору.
Відповідно п.1.3. договору факторингу з відповідними змінами, внесеними додатковою угодою № 2 від 28.07.2021 року, TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ«ФК «ЄАПБ» повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ». Всупереч умовам договору позики та незважаючи на повідомлення, після відступлення права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, як на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» так і на рахунки попереднього кредитора.
Крім того, позивач зазначає, що 14.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 2432291, за яким позичальник отримав кошти у сумі 3000,00 грн; строк позики 30 днів; процентна ставка (базова) 2,5 % (фіксована).
Ці Правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію необхідну для укладення договору.
Відповідно п.1.3. договору факторингу з відповідними змінами, внесеними додатковою угодою № 2 від 28.07.2021 року, TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ«ФК «ЄАПБ» повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ». Всупереч умовам договору позики та незважаючи на повідомлення, після відступлення права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, як на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» так і на рахунки попереднього кредитора.
Всупереч умовам договорів позики та незважаючи на повідомлення, після відступлення права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, як на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» так і на рахунки попереднього кредитора.
Ухвалою суду від 20.03.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
У судові засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі.
Відповідач у судові засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, не повідомив суд про причини неявки, відзиву на позовну заяву у визначений судом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження, не подав, заяв чи клопотань не надходило.
Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.
Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.
Ухвалою від 05.06.2025 вирішено здійснювати заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 28.02.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 (відповідач) укладений договір позики №79711111 (а.с.8-10).
Згідно із умовами договору позики позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п.1 договору позики).
Цей договір укладений у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію» (п.21 договору позики).
14 червня 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі іменоване як «Фактор») та Товариством з обмеженою відповідальністю «1Безпечне агенство необхідних кредитів» (далі іменований як «Клієнт») укладено договір факторингу №14/06/21 відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, Клієнт відступити Факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. (а.с. 12-14).
Відповідно до додаткової угоди № 2 від 28.07.2021 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 сторони договору факторингу погодили внести зміни до п.1.3. договору та викласти такий пункт у новій редакції, а саме щодо обов`язку клієнта про повідомлення боржників про відступлення прав права вимоги (а.с.15).
Відповідно до додаткової угоди №7 від 13.06.2022 до договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021 сторони договору факторингу погодили внести зміни до п.9.1. договору та викласти такий пункт у новій редакції, а саме щодо строку дії договору факторингу та умов його автоматичної пролонгації на кожний наступний рік (а.с.16).
Відповідно до додаткової угоди №31 від 19.07.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 сторони договору факторингу визначили цією додатковою угодою загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників №27 від 19.07.2024, проте в ній не зазначено суми грошових коштів та ціни продажу згідно реєстру боржників, які фактор сплачує клієнту від основної суми заборгованості (тіло кредиту) (а.с.17).
Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників №27 від 19.07.2024 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «1Безпечне агенство необхідних кредитів» (клієнт) передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) прийняв реєстр боржників №27 від 19.07.2024 без зазначення кількості та без зазначення загальної суми заборгованості (а.с.18).
14 березня 2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 (відповідач) укладений договір позики №2432291 (а.с.21-23 на звороті).
Згідно із умовами договору позики позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п.1 договору позики).
Цей договір укладений у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію» (п.21 договору позики).
14 червня 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі іменоване як «Фактор») та Товариством з обмеженою відповідальністю «1Безпечне агенство необхідних кредитів» (далі іменований як «Клієнт») укладено договір факторингу №14/06/21 відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, Клієнт відступити Факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. (а.с. 25-27).
Відповідно до додаткової угоди №34 від 19.08.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 сторони договору факторингу визначили цією додатковою угодою загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно реєстрів боржників №29 від 19.08.2024 та №30 від 19.08.2024, проте в ній не зазначено суми грошових коштів та ціни продажу згідно реєстрів боржників, які фактор сплачує клієнту від основної суми заборгованості (тіло кредиту) (а.с.28).
Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників №29 від 19.08.2024 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «1Безпечне агенство необхідних кредитів» (клієнт) передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) прийняв реєстр боржників № 29 від 19.08.2024 без зазначення кількості та без зазначення загальної суми заборгованості (а.с.29).
Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за договором позики та кредитним договором юридичною особою, яка набула таке право відповідно до договорів факторингу.
Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту.
Судом встановлено, що відповідачем укладені: договір позики № 79711111 від 28.02.2024 та договір позики № 2432291 від 14.03.2024 з Товариством з обмеженою відповідальністю «1Безпечне агентство необхідних кредитів».
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно зі статтями 526, 530 ,610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Пунктом 1 ч.1ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч.1ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Згідно ч. 1ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
На підтвердження права вимоги на стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 79711111 від 28.02.2024, договором позики №2432291 від 14.03.2024 позивач надав суду: копію договору позики №79711111 від 28.02.2024 разом із копією додатку №1 до договору, копію витягу з договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 з копіями додаткових угод № 2 від 28.07.2021, № 7 від 13.06.2021 та №331 від 19.07.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, копію договору позики №2432291 від 14.03.2024 із копією додатку №1 до договору, копію витягу з договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 з копією додаткової угод № 34 від 19.08.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, копії актів прийому-передачі реєстрів боржників, копії витягів з реєстрів боржників до договору факторингу та розрахунки заборгованості за договорами позики.
Проте, суд вважає, що вказані вище докази не підтверджують вимоги позивача за вказаним договором позики у заявленому розмірі, оскільки позивач не надав жодних первинних документів, які б підтверджували надання відповідачу кредитних коштів та користування відповідачем кредитними коштами.
Так, надані витяги з реєстру боржників до договору факторингу, сформовані представником позивача 16.01.2025 та не містять будь-яких посилань на первинні документи, які б підтверджували розмір заборгованості, яку відступає первісний кредитор за договорами позики № 79711111 від 28.02.2024 та №2432291 від 14.03.2024 (а.с.19, 30).
Зазначені витяги не підписані клієнтом та фактором, тому суд не може розцінювати ці витяги як належний доказ того, що саме у такому вигляді були укладені та погоджені реєстри боржників до договору факторингу.
Таким чином, позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не доведені факти передачі права грошової вимоги до відповідача Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у заявлених позивачем розмірах.
Крім того, суд ураховує і те, що, позивачем не додані первинні належні та допустимі докази на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів від первісного кредитора та неповернення або часткового повернення кредиту, якими є документи первинної бухгалтерської документації (виписка по рахунку, платіжні документи, тощо).
Суд зазначає, що саме первинні документи, що оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є тими, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір.
Згідно із указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75 виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.
Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.
Відтак, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.
Проте позивач звертаючись до суду не надав таких доказів та не обґрунтував неможливість їх подання.
Надані розрахунки заборгованості, сформовані представником позивача, не є тими первинними документами, що підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів та відповідно заборгованості відповідача за договорами позики.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19.
Суд зауважує, що додані розрахунки заборгованості є документами, що складені самим представником позивачем, а, відтак, інформація зазначена у них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не може бути доказом наявності заборгованості, на стягненні якої наполягає позивач.
Окрім того, суд не знаходить підстав вважати, що за договором факторингу відбулась передача права вимоги до відповідача, оскільки в наданому позивачем договорі факторингу, та додаткових угодах, в актах прийому - передачі реєстру боржників відсутні будь-які відомості про відповідача ОСОБА_1 , а витяги з реєстру боржників сформовані самим представником позивачем.
Надані суду акти прийому-передачі взагалі не містять відповідної інформації про реєстр боржників, зокрема кількості боржників, суми заборгованості прав вимоги.
При цьому суд зважає на те, що саме позивач володіє такою інформацією та безпосередньо мав можливість надати її суду.
Отже, позивач належними та допустимими доказами не довів наявність заборгованості відповідача перед позивачем у заявлених розмірах.
Крім того, позивач, реалізовуючи свої процесуальні права, не маючи можливості самостійного надання таких доказів з тих чи інших причин, не був позбавлений можливості звертатися до суду з клопотанням про витребування від первісного кредитора таких документів, однак з таким клопотанням до суду не звертався.
Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів обґрунтованість заявлених вимог як відносно наявної у відповідача заборгованості за договорами позики так і набуття прав вимоги за такими договорами.
На підставі викладених вище фактичних обставин справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.
Керуючись ст. ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуто Ємільчинським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 05 червня 2025 року.
Суддя Т. Г. Корсун