Справа № 703/2679/25
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

04 червня 2025 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцький В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісно ї власності, поділ майна в натурі,-

встановив:

07 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить:

- здійснити поділ житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, розташованого на земельній ділянці кадастровий № :02:003:0254 площею 0,0691 га;

- визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 ;

- визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд кадастровий № :02:003:0254 площею 0,0691 га.

Ухвалою судді від 15 травня 2025 року зазначений позов, був залишений без руху та запропоновано позивачу протягом п`яти днів, з дня отримання ухвали, усунути зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви.

26 травня 2025 року позивач ОСОБА_1 надав до суду клопотання про надання додаткового строку для усунення недоліків позовної заяви згідно ухвали судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 травня 2025 року.

Ухвалою судді від 29 травня 2025 року позивачу ОСОБА_1 продовжено процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви терміном на два дні.

02 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов шляхом накладення заборони відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_2 .

Вимоги мотивує тим, що предметом спору є визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності, поділ майна в натурі. Зазначає, що невжиття заходів по забезпеченню позову може істотно ускладнити , унеможливити виконаня рішення суду, ефективний захист, поновлення оспорюваних його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.

Вивчивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову вважаю, що вона підлягає поверненню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ч.1 та ч.5 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

найменування суду, до якого подається заява;

повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, судом встановлено, що така заява не відповідає вимогам ч.1 ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Відповідно до п.1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно; забороною вчиняти певні дії.

Заявник в заяві про забезпечення позову, посилається на загальні статті 149-152 ЦПК України та в прохальній частині просить суд: прийняти рішення про забезпечення позовних вимог, шляхом накладення заборони відчуження нерухомого майна № 080, що був внесений у Державний реєстр речових прав на підставі свідоцтва № 196 виданого 21 березня 2023 року про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 . (спадкова справа № 37, зареєстровано в реєстрі за № 196).

Як із тексту заяви про забезпечення позову так і з прохальної частини вказаної заяви, не можливо встановити який саме вид забезпечення позову, відповідно до ст. 150 ЦПК України, заявник ОСОБА_1 просить суд застосувати.

Заявник в заяві про забезпечення позову повинен зазначити, який саме вид забезпечення позову він просить застосувати суд.

Згідно з ч.8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Разом з тим, зазначена заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та обгрунтування необхідності застосування саме такого заходу забезпечення, про застосування якого просить заявник, як це передбачене п.п. 4, 6 ч.1 ст. 151 ЦПК України.

При цьому, питання необхідності застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, а не заявником, і саме заявник зобов`язаний вказати, у відповідності до п.6 ч.1 ст. 151 ЦПК України, пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

У порушення вимог п.6 ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

У заяві про забезпечення позову заявник просить суд накласти заборону відчуження нерухомого майна № 080, що був внесений у Державний реєстр речових прав на підставі свідоцтва № 196 виданого 21 березня 2023 року про право на спадщину за азконом на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту частини третьої статті 150 ЦПК вбачається, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4, 5, 7 ст.151 ЦПК, заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову, ціну позову про забезпечення якого просить заявник, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Разом з цим, зазначена заява не містить відомостей про ціну позову про забезпечення якого просить заявник, що позбавляє суд можливості перевірити співмірність заходу забезпечення позову, який просить застосувати позивач, із заявленими позовними вимогами. Крім того, в заяві відсутні відомості, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Згідно до ч.10 ст.153 ЦПК суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки заява про забезпечення позову не містить конкретного виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, ціни позову про забезпечення якого просить заявник, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, що є імперативною нормою ЦПК України, та не містить обгрунтування необхідності застосування конкретного запобіжного заходу, про забезпечення якого просить заявник, з урахуванням положень ч.10 ст. 153 ЦПК України, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, повернути заявнику.

Разом з тим, суд роз`яснює заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє права повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-154 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя : В.О. Прилуцький