Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/183/25
Провадження по справі № 2/514/266/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року с-ще Бессарабське

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тончевої Н.М.

при секретарі Чернєвій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Бессарабське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз», третя особа на строні позивача ОСОБА_2 про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив:

Визнати дії Акціонерного товариства «Одесагаз» щодо припинення газопостачання на опалювальний газовий котел марки «Вулкан» шляхом опломбування запірного пристрою на його відводі з підстав відсутності повірки побутового сигналізатору газу, зазначеного в акті на відключення від 12 серпня 2024 року, протиправними та зобов`язати відновити постачання газу на опалювальний газовий котел марки «Вулкан»;

Визнати дії Акціонерного товариства «Одесагаз» щодо примусу позивача на придбання сигналізатору газу марки «Лелека агресивними»;

Стягнути з Акціонерного товариства «Одесагаз» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10000 гривень та судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Свої вимоги мотивує тим, що йому на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , у якому він є споживачем природного газу. З 24 липня 2024 року по 25 липня 2024 року працівниками Тарутинської дільниці Арцизького УЕГГ АТ «Одесагаз» у вказаному вище будинку, згідно затвердженого робочого проекту, проводились будівельно - монтажні роботи з реконструкції системи газопостачання, які передбачали зміну місця розташування газової плити ПГ-4, встановлення додаткової газової плити ПГ-3, винос зовні газового лічильника.

По закінченню робіт був підписаний акт виконання будівельно-монтажних робіт №3 від 29 липня 2024 року та сплачено відповідачу за реконструкцію системи газопостачання грошові кошти у розмірі 13512 гривень 54 копійки.

12 серпня 2024 року бригадою Тарутинської дільниці Арцизького УЕГГ АТ «Одесагаз» в складі майстра ОСОБА_3 та слюсаря ОСОБА_4 , згідно акту на підключення від 12 серпня 2024 року, були проведені роботи з пуску та наладки вище вказаних газових приборів та газового котла марки «Вулкан», який був встановлений ще в 2007 році. Однак, як вбачається з акту на відключення від 12 серпня 2024 року майстром ОСОБА_3 та слюсарем ОСОБА_5 при наявності сигналізатору газу «МАХІ/С» та його паспорту був опломбований запірний пристрій на опалюваний газовий котел «Вулкан» з причини, як прописано в акті «отсуствует поверка газосигнализатора», без зазначення марки, типу сигналізатору газу та уточнення яка саме повірка відсутня. Зауваження до майстра ОСОБА_3 , що вище вказаний сигналізатор не потребує повірки з причини його виготовлення в березні 2024 року та не перебування його в експлуатації не знайшли свого розуміння.

12 грудня 2024 року позивач письмово звернувся до начальника Арцизкого УЕГГ АТ «Одесагаз» Ждана В.С. з проханням зняти пломбу з крану котла, надавши, в черговий раз копію паспорта сигналізатора газу та сертифікат відповідності останнього. Однак, згідно відповіді начальника Арцизького УЕГГ Ждана В.С. від 09 січня 2025 року позивачу було відмовлено, але вже з іншої причини, щоб виправдати протиправні дії підлеглих, а саме: відсутності в паспорті сигналізатора газу «MАXI/C» даних про дату первинної повірки, заводського номеру, підпису, відтиску повірочного тавра, а також відсутності декларації про відповідність.

Вважає дії відповідача щодо припинення газопостачання на опалювальний котел «Вулкан» шляхом опломбування запірного пристрою на його вводі з причини, як зазначено в акті на відключення від 12 серпня 2024 року «отсуствует поверка газосигнализатора» протиправними та агресивними, які порушують право позивача к споживача на одержання послуг з газопостачання в повному обсязі.

Крім того, відповідно до п.5.7 Правил безпеки систем газопостачання, затвердженого наказом Міненерго від 15.05.2015 року № 285 підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із становленням заглушки на газопровід за умови: наявності витоків газу; несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв до системи газопостачання; не забезпечення власником технічного обслуговування; не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектної та виконавчо-технічної документації. Вище наведене вказує, що відсутність в паспорті сигналізатору газу дати його повірки без висновку його несправності не є підставою припинення газопостачання на опалюваний котел.

За приписами п.18 ч. 1 ст. 1 Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 року (далі Закон) повірка засобів вимірювальної техніки це сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону передбачені такі види повірок засобів вимірювальної техніки, як періодична, позачергова, експертна, інспекційна та повірка після ремонту. Вимога щодо проведення первинної перевірки засобів вимірювальної техніки, яка була зазначена в п.л. 4.2.1-4.2.6 ДТСУ 2708-2006 «Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація і порядок проведення» скасована, як і сам ДТСУ чинність якого скасовано п.1 наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 10.03.2017 року № 39.

Тому і в паспорті сигналізатора газу «MAXІ/С» відсутня дата проведення первинної повірки, яка у відповідності до законодавства з 29.03.2017 року не проводиться, про що повинен був знати начальник Арцизького УЕГГ Ждан В.С.

Отже посилання відповідача на відсутність первинної повірки сигналізатору газу «MAXI/C» не є підставою припинення газопостачання на опалюваний котел «Вулкан».

При складанні акту на відключення від 12 серпня 2024 року відповідач не врахував, що позивач, як фізична особа, є побутовим споживачем газу, а не суб`єктом господарювання, що сигналізатор газу «MAXI/С» не перебував в експлуатації, бо був придбаний 26 квітня 2024 року, вироблений у березні 2024 року, який на дату його встановлення (12.08.2024) не потребує ні первинної, ні періодичної, ні іншої повірки.

Отже, дії відповідача щодо припинення газопостачання на опалюваний газовий котел «Вулкан» шляхом опломбування запірного пристрою на його вводі з причини відсутності повірки сигналізатору газу у відповідності до акту на відключення від 12.08.2024 року є протиправними.

Також, вважає, що дії відповідача щодо примусу позивача на придбання сигналізатору газу типу «Лелека» через неодноразові пропозиції, загрозливі висловлення щодо припинення газопостачання на опалюваний газовий котел та використання тяжкої обставини тривожність перед опалюваним сезоном та необізнаності позивача законодавчо-правових актів свідчить про його (відповідача) агресивну підприємницьку практику, що порушує право позивача на свободу вибору продукції.

Окрім цього, відповідач безпідставно та протиправно припинив газопостачання на опалюваний газовий котел в оселі позивача з 12 серпня 2024 року, що вказує на шестимісячну тривалість протиправності, яка негативно вплинула на стан здоров`я позивача, викликавши душевні стражданні та приниження. Позивач довгий час хворіє, в наслідок чого перебуває з 2007 року на диспансерному обліку у сімейного лікаря КП «Бессарабський ЦПМСД» з діагнозом цукровий діабет ІІ типу та гіпертонічна хвороба ІІ стадії зі всіма проявами розладу здоров`я з частими кризовими проявами, які збільшились з серпня 2024 року. Довготривале нерозв`язання спірної ситуації позасудовим способом, витрачання великої кількості часу на неодноразові звернення до відповідача, а в решті і до суду, у зв`язку з неможливістю захистити порушене право, негативно позначились на психологічному та фізичному стані позивача як пенсіонера, змусили мене порушити звичайний порядок організації життя щодо додаткових грошових витрат на придбання та встановлення в жовтні поточного року твердопаливного котла, докладання додаткових зусиль для захисту своїх прав, як споживача, відчуття приниженості та невпевненості. Тривале безрезультатне спілкування з відповідачем викликало в позивача розчарування в діяльності АТ «Одесагаз», яке займає монопольне становище на ринку розподілу природного газу, сприяло виникненню нервозності, порушення сну, погіршення самопочуття та виникненню пригніченого стану. Протиправні дії відповідача обмежили права позивача та звичайний ритм його життя, він був змушений здійснити зміну організації свого побуту через те, що знадобилось вирішувати питання дров щодо їх привезення та рубки, щоденної чистки твердопаливного котла та його розпалювання, що в його віці та хворобою для нього є складно та надмірно. Вважає, що його моральні страждання стали безпосереднім наслідком порушення його цивільних прав через протиправність дій відповідача щодо припинення газопостачання на газовий котел шляхом опломбування запірного пристрою на його вводі 12 серпня 2024 року, які він оцінює в 10 000 гривень.

Представник відповідача Остапишена В.М. надала суду відзив на позовну заяву, в якому посилалась на наступне. Між Акціонерним товариством «Одесагаз» та позивачем ОСОБА_1 укладено договір розподілу природного газу (заява - приєднання) від 29 липня 2024 року.

У липні 2024 року проводилися роботи щодо реконструкції системи газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 . Згідно даного робочого проекту у приміщенні кухні повинен бути встановлений сигналізатор газу для контролю СН4 і СО.

На адресу Арцизького УЕГГ АТ «Одесагаз» позивачем було подано письмові заяви від 12.12.2024 року та 06.01.2025 року про підключення котла для опалювання та зняття пломби з зазначенням про наявний газовий сигналізатор, до якої додано було ксерокопію паспорта та сертифікат відповідності.

Позивачу надано відповідь від 09.01.2025 року за вих. №1, де зазначено, що у наданому паспорті сигналізатора « МАХІ/С» відсутня копія декларації відповідність засобів вимірювальної техніки, а також в розділі паспорта «Данні про сертифікацію сигналізаторів» вказано, що кожен споживач має право на його вимогу.

ОСОБА_1 не надав копію Декларації Відповідності на сигналізатор, та ні у досудовому врегулюванні ситуації, ні у позовній заяві та додатках до неї, ОСОБА_1 , так і не надав копію Сертифіката Відповідності, що безпосередньо передбачено Постановою КМУ від 13.01.2016 року №94, а саме: П.10 Засоби вимірювальної техніки можуть бути на ринку та або/ введені в експлуатацію тільки у разі, коли вони відповідають вимогам цього технічного регламенту; П.22 Виробники забезпечують, щоб засоби вимірювальної техніки, які вони вводять в обіг супроводжувались копією Декларації про Відповідність.

Таким чином, заявлена позовна вимога є безпідставною, а відповідач жодним чином не порушує права позивача, а лише стежить за безпекою експлуатації газового обладнання.

Щодо стягнення на користь позивача моральної шкоди зазначила, що позов не містить розрахунку із якого позивач виходив при визначенні моральної шкоди, позивач не обгрунтував співмірність заподіяної йому моральної шкоди та не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували заподіяння шкоди саме діями відповідача.

Враховуючи наведене, просила в задоволенні позову відмовити.

Позивачем було надано суду відповідь на відзив, де він зазначив, що відповідач умисно не бере до уваги, що підставою його звернення до суду стало опломбування запірного пристрою на опалюваний газовий котел «Вулкан» з причини відсутності повірки газосигналізатора, а не відсутності декларації про відповідність, про що зазначено в акті на відключення від 12.08.2024 року, а саме «отсуствует поверка газосигнализатора» без зазначення марки, типу сигналізатору газу та уточнення яка саме повірка відсутня, що вказує на протиправність відповідача. Бо, діюче законодавство не потребує повірку сигналізатору газу побутового споживача це тільки на початку його експлуатації, а і взагалі, про що мною було зазначено в позовній заяві з посиланням на законодавчо-нормативні документи. Для виправдання протиправних дій своїх підлеглих відповідач намагається нав`язати суду іншу причину, що «позивачу надано відповідь від 09.01.2025 року за вих.№1, де зазначено, що у наданому паспорті сигналізатора газу «MAXI/С» відсутня копія декларації про відповідність засобів вимірювальної техніки, а також в розділі паспорта «Данні про сертифікацію сигналізаторів» вказано, що кожен споживач має право на його вимогу. Також, заподіяна позивачу моральна шкода є наслідком зухвалої протиправності відповідача в припиненні газопостачання на газовий котел. 06 березня 2025 року відновлено газопостачання. На підставі викладеного, просив суд:

Визнати дії Акціонерного товариства «Одесагаз» щодо припинення газопостачання на опалювальний газовий котел марки «Вулкан» шляхом опломбування запірного пристрою на його відводі з підстав відсутності повірки побутового сигналізатору газу, зазначеного в акті на відключення від 12 серпня 2024 року, протиправними;

Визнати дії Акціонерного товариства «Одесагаз» щодо примусу позивача на придбання сигналізатору газу марки «Лелека агресивними»;

Стягнути з Акціонерного товариства «Одесагаз» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10000 гривень та судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Крім того, позивачем були надані пояснення на відповідь на відзив, в яких позивач зазначив, що 06 березня 2025 року газопостачання було відновлено з причин "первинний пуск газу АОГВ після реконструкції". Тобто причиною відновлення газопостачання на газовий котел марки «Вулкан» стало не здійснення повірки сигналізатора газу, а первинний пуск газу після закінчення будівельно-монтажних робіт з реконструкції системи газопостачання, який повинен був здійснений відповідачем ще 12 серпня 2024 року. Відповідач у своєму відзиві не заперечує про намагання начальника Тарутинської дільниці Арцизького УЕГГ АТ «Одесагаз» Березовського О.С. через погрози припинення газопостачання, що подалі і відбулося, примусити мене придбати сигналізатор газу типу «Лелека». Тобто відповідач погоджується на свою агресивну підприємницьку практику, яка порушує право позивача, як споживача, на свободу вибору продукції.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 в судовому засідані підтримали позовні вимоги у повному обсязі, зазначивши, що в паспорті сигналізатора газу «MAXІ/С» відсутня дата проведення первинної повірки, оскільки остання у відповідності до законодавства з 29.03.2017 року не проводиться. Позивач, як фізична особа, є побутовим споживачем газу, а не суб`єктом господарювання. Сигналізатор газу «MAXI/С» не перебував в експлуатації, бо був придбаний 26 квітня 2024 року, вироблений у березні 2024 року, який на дату його встановлення (12.08.2024) не потребує ні первинної, ні періодичної, ні іншої повірки.

Представник відповідача Остапишена В.М. в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, зазначила, що ОСОБА_1 не надав копію Декларації Відповідності на сигналізатор, та ні у досудовому врегулюванні ситуації, ні у позовній заяві та додатках до неї, останній так і не надав копію Сертифіката Відповідності, що безпосередньо передбачено Постановою КМУ від 13.01.2016 року №94, а саме: П.10 Засоби вимірювальної техніки можуть бути на ринку та або/ введені в експлуатацію тільки у разі, коли вони відповідають вимогам цього технічного регламенту; П.22 Виробники забезпечують, щоб засоби вимірювальної техніки, які вони вводять в обіг супроводжувались копією Декларації про Відповідність.

Таким чином, заявлена позовна вимога є безпідставною, а відповідач жодним чином не порушує права позивача.

Третя особа ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначила, що з 24 липня 2024 року по 25 липня 2024 року працівниками Тарутинської дільниці Арцизького УЕГГ АТ «Одесагаз» у вказаному вище будинку, згідно затвердженого робочого проекту, проводились будівельно - монтажні роботи з реконструкції системи газопостачання, які передбачали зміну місця розташування газової плити ПГ-4, встановлення додаткової газової плити ПГ-3, винос зовні газового лічильника.

По закінченню робіт був підписаний акт виконання будівельно-монтажних робіт №3 від 29 липня 2024 року та сплачено відповідачу за реконструкцію системи газопостачання грошові кошти у розмірі 13512 гривень 54 копійки.

12 серпня 2024 року бригадою Тарутинської дільниці Арцизького УЕГГ АТ «Одесагаз» в складі майстра ОСОБА_3 та слюсаря ОСОБА_4 , згідно акту на підключення від 12 серпня 2024 року, були проведені роботи з пуску та наладки вище вказаних газових приборів та газового котла марки «Вулкан», який був встановлений ще в 2007 році. Однак, як вбачається з акту на відключення від 12 серпня 2024 року майстром ОСОБА_3 та слюсарем ОСОБА_5 при наявності сигналізатору газу «МАХІ/С» та його паспорту був опломбований запірний пристрій на опалюваний газовий котел «Вулкан» з причини, як прописано в акті «отсуствует поверка газосигнализатора», без зазначення марки, типу сигналізатору газу та уточнення яка саме повірка відсутня. Зауваження до майстра ОСОБА_3 , що вище вказаний сигналізатор не потребує повірки з причини його виготовлення в березні 2024 року та не перебування його в експлуатації не знайшли свого розуміння. Газопостачання було відновлено у березні 2025 року. Родина вимушена була купити твердопаливний котел щоб не замерзнути взимку. Іжу готували де-який час на каміннях.

Вислухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Так, з позовної заяви вбачається, що:

ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав №351871710.

Між Акціонерним товариством «Одесагаз» та позивачем ОСОБА_1 укладено договір розподілу природного газу (заява - приєднання) від 29 липня 2024 року.

Згідно паспорта побутового універсального сигналізатора газів типу «МАХІ/С» №, його було виготовлено у 2024 році.

З товарного чеку №ПМ-0115154 від 26 квітня 2024 року вбачається, що ОСОБА_8 26 квітня 2024 року придбав у ТОВ «Підлужний М.Я.» газосигналізатор «МАХІ/С».

12 серпня 2024 року було складено Акт на відключення житлового будинку АДРЕСА_1 абонента ОСОБА_1 з причин «отсутствует поверка газосигнализатора».

З заяви ОСОБА_1 від 12 грудня 2024 року вбачається, що він звертається до начальника Арцизької УЕГГ ОСОБА_9 з вимогою підключити газовий котел для опалювання шляхом зняття пломби, яка була встановлена 12 серпня 2024 року. Крім того, в заяві також зазначає про наявність сигналізатора газу та додає копію його паспорта та сертифікат відповідності.

З листа начальника Арцизького УЕГГ ОСОБА_9 №1 від 09 січня 2025 року зокрема вбачається, що в копії паспорта на сигналізатор газу «МАХІ/С», які надав ОСОБА_1 відсутня копія декларації про відповідність засобів вимірювальної техніки.

З Акту на включення від 06 березня 2025 року вбачається, що 06 березня 2025 року відбулось включення житлового будинку АДРЕСА_1 абонента ОСОБА_1 з причин «Первинний пуск газу АОГВ після реконструкції».

Спірні правовідносини, що склались між сторонами урегульовані Законом України «Про ринок природного газу» (далі - Закон), Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, зі змінами (далі - Кодекс газорозподільних систем), Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285 (далі - ПБСГ), постановою НКРЕКП від 30.05.2015 № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Згідно із пунктом 4 частин 1 статті 13 Закону споживач має право, зокрема, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Відповідно до нижченаведених положень Кодексу газорозподільних систем передбачено наступне:

суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу (Глава 1 Розділу VI);

оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/ обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках ( Глава 7 Розділу VI):

несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;

отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках:

відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді;

відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача;

подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;

відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»;

розірвання договору розподілу природного газу;

несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;

несанкціоноване відновлення газоспоживання;

визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/ або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно- відновлювальних робіт;

наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ;

необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим);

відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/ або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проєктній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання;

в інших випадках, передбачених законодавством.

Газосигналізатори згідно Постанови КМУ №374 від 4 червня 2015 р. підлягають періодичній повірці, міжповірочний інтервал для газосигналізаторів згідно наказу Мінекономрозвитку України №1747 від 13.10.2016р. становить 1 (один) рік.

Повірка сигналізаторів газу - це комплекс заходів, спрямованих на перевірку технічного стану та працездатності приладу, що визначає наявність газу в повітрі. Метою повірки є підтвердження відповідності сигналізатора встановленим метрологічним вимогам та забезпечення його надійної роботи для запобігання аварійним ситуаціям, пов`язаним з витоком газу.

Відповідно до вимог розділу VI Кодексу, відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності).

Враховуючи вказані вище норми, можна робити висновки, що така причина як: «відсутність повірки газосигналізатора» відповідно до вищезазначених положень глави 8 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, ПБСГ, а також інших актів законодавства, взагалі непередбачена, як законна підстава для припинення/обмеження газопостачання споживачу. Зазначення її відповідачем у Акті на відключення житлового будинку №7 від 12 серпня 2024 року, як єдиної підстави власних дій по припиненню газопостачання позивачу, вказує на протиправність таких дій з боку відповідача.

Отже вбачається, що дії/рішення відповідача по припиненню газопостачання Позивачу з причини «відсутності повірки газосигналізатора» є прямо протиправними, а також не узгоджуються/ не підтверджуються відповідачем у визначений спосіб, з урахуванням вимог чинного законодавства.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що припинення газопостачання до житлового будинку позивача було проведено неправомірно, а тому такі дії відповідача є протиправними.

Щодо вимог позивача про визнання дії Акціонерного товариства «Одесагаз» щодо примусу позивача на придбання сигналізатору газу марки «Лелека» агресивними, суд прийшов до наступного.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тож, чинним законодавством не передбачено такого способу захисту, як визнання дій агресивними, а тому в задоволенні зазначеної вимоги необхідно відмовити.

Щодо компенсації позивачу моральної шкоди, суд прийшов до наступного.

Позивачем наведені наступні підстави для відшкодування йому моральної шкоди: протиправні дії з боку відповідача, неможливість у задоволенні побутових потреб, спричинення стресу.

Згідно Висновку лікарської консультативної комісії №49 від 05 лютого 2025 року, ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря з 2007 року з діагнозом «Цукровий діабет ІІ тип, ст. декомпенсації, тяжкий перебіг. Діабетична полінейтропатія. Діабетична ангіопатія ШК ХАН І-ІІ ст. ОИ-непроліферативна диабетична ретинопатія. Гепертонічна хвороба ІІ стадії, 3 ступеня, кризовий прогресуючий перебіг з частими кризами дисциркуляторного та кардіонального типу, ризик 4. Гіпертензивне сердце ІІ ст. Гіпертензивна ангіопатія сітківки. ІХС. Стенокардія напруги ІІІ ФК . СН ІІ АСТ ЛУНА ІІІ СН ІІА.Енцефалопатія ІІ ст.»

За змістом ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Разом з тим, згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільнеза власною ініціативою чи за зверненням потерпілоїспростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (пункт 9 вказаної Постанови).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вказаний висновок викладений в Постанові Верховного Суду від 13.05.2020 у справі № 638/8636/17-ц.

Таким чином, відповідальність за шкоду вимагає встановлення складу правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Факт наявності моральної шкоди потребує доведення у встановленому законом порядку, оскільки така шкода є самостійним видом шкоди, і умовою цивільно-правової відповідальності.

Спірні правовідносини стосуються не забезпечення виконання законодавства та договірних зобов`язань саме відповідачем, внаслідок чого порушені права позивача, що виявляються у неможливості останнього задовольняти побутові потреби, як споживача природного газу.

Приєднуючись до типового договору на постачання (розподіл) природного газу, позивач мав правомірне очікування на безперервне постачання та розподіл природного газу, особливо в умовах правового режиму воєнного стану.

Природній газ використовується Позивачем для задоволення побутових потреб сім`ї, а тому неправомірні дії відповідача призвели до порушення звичного устрою його життя, обмеження побутових потреб та вимагали від нього додаткових зусиль для організації життя, будучи особою похилого віку.

Причинний зв`язок між протиправними діями відповідача та завданням позивачу моральної шкоди є прямим та безпосереднім, оскільки через протиправну обмеженість в отриманні послуги від відповідача та вирішення питань, пов`язаних з усуненням наслідків таких протиправних рішень останнього, позивач відчуває душевні страждання, що має знаходити альтернативні засоби опалення житла, приготування їжі та нести додаткові матеріальні витрати.

При цьому, позивач у зв`язку з відсутністю газопостачальних послуг за для опалення власного домоволодіння, змушений був здійснювати закупівлю дров, що також ще більше посилило його душевні переживання.

Внаслідок отриманого душевного страждання у Позивача погіршився стан здоров`я.

Таким чином, стороною позивача доведено належними та допустимими доказами факт заподіяння йому відповідачем моральних страждань та втрат немайнового характеру, і відповідно, заподіяння моральної шкоди, внаслідок безпідставного відключення газопостачання.

Оскільки протягом тривалого часу відповідач неправомірно припинив подачу природного газу до помешкання позивача, внаслідок чого останній був вимушений докладати додаткових зусиль для захисту своїх прав, він просить стягнути із відповідача завдану йому моральну шкоду, яку позивач оцінює в розмірі 10 000 гривень.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди на суму 10 000 гривень.

Крім того, ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись 12,13,81,89,141,264,265,268,272, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз», третя особа на строні позивача Мельніченко Іванна Миколаївна про захист прав споживачів задовольнити частково.

Визнати дії Акціонерного товариства «Одесагаз» щодо припинення газопостачання на опалювальний газовий котел марки «Вулкан» шляхом опломбування запірного пристрою на його відводі з підстав відсутності повірки побутового сигналізатору газу, зазначеного в акті на відключення №7 від 12 серпня 2024 року, протиправними.

Стягнути з Акціонерного товариства «Одесагаз» на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду в розмірі 10000 гривень та судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 , а саме щодо визнання дії Акціонерного товариства «Одесагаз» щодо примусу позивача на придбання сигналізатору газу марки «Лелека» агресивними - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Тончева