ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/2544/23 Номер провадження 22-ц/814/1980/25Головуючий у 1-й інстанції Омельченко І. І. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

за участю секретаря судового засідання Грицак А.Я.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Решетилівської окружної прокуратури на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 червня 2024 року (час ухвалення судового рішення не зазначений; дата виготовлення повного тексту судового рішення 04 липня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, просила ухвалити рішення, яким визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 4,05 умовних кадастрових гектари із земель колективної власності КСП ім. Клименка Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_4 .

22.01.1996 року КСП імені Клименка видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ № 00029 щодо передачі в колективну власність 3 168,4 га землі для виробництва сільськогосподарської продукції. На той момент ОСОБА_4 був членом КСП, однак з невідомих причин не був внесений до списку громадян-членів КСП, які мають право на одержання земельної частки (паю).

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Кобеляцької міської ради з проханням надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Кобеляцька міська рада порекомендувала звернутися до Центру надання адміністративних послуг для подання заяви з відповідним пакетом документів, серед яких копія сертифікату на земельну частку (пай) чи копія рішення суду або свідоцтва про право на спадщину.

ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. Доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не претендують на спадкову земельну ділянку, а тому ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з метою прийняти спадщину. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю належним чином зареєстрованого сертифіката на право на земельну частку (пай) та витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 червня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 4,05 умовних кадастрових гектари із земель колективної власності КСП ім.Клименка Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області.

В апеляційній скарзі Решетилівська окружна прокуратура, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що суд вирішив спір з порушенням норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини, адже матеріали справи не містять відомостей про те, що за життя спадкодавець виживав заходів для вирішення питання про виділення йому земельної частки паю, видачу йому сертифіката про право на земельну частку (пай), тому він не набув права на земельну частку (пай), і, відповідно, таке право не увійшло до складу спадщини.

Цей спір стосується інтересів територіальної громади її прав на землі комунальної власності, а тому наявні підстави для представництва інтересів держави прокурором

В апеляційній скарзі наведені доводи з посиланням на долучені до неї докази про виконання прокурором приписів ст.23 ЗУ «Про прокуратуру».

Відзив на апеляційну скаргу судом не отримано.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав:

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи убачається, що 17 вересня 2002 року Світлогірською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_1 , актовий запис № 11 (а.с.8).

Відповідно до архівного витягу № Л-01-53/355 від 30.08.2021 року (а.с.11), 21.12.1988 року рекомендовано зборам уповноважених членів колгоспу прийняти ОСОБА_4 в члени колгоспу і надати роботу механізатором (протокол № 13 засідання правління колгоспу ім. Клименка Кобеляцького району Полтавської області від 21.12.1988 року).

19.11.1989 року ОСОБА_4 виведено з членів колгоспу (протокол № 3 зборів уповноважених членів колгоспу ім.Клименка Кобеляцького району Полтавської області від 19.11.1989 року).

11.08.1990 року ОСОБА_4 прийнятий в члени колгоспу (протокол № 2 зборів уповноважених членів колгоспу ім. Клименка Кобеляцького району Полтавської області від 11.08.1990 року).

Згідно архівного витягу № Л-01-53/355 від 30.08.2021 року з протоколу № 4 загальних зборів колгоспу ім. Клименка Кобеляцького району від 20.11.1992 року (а.с.9), колгосп ім. Клименка реорганізовано в КСП ім. Клименка, яке є правонаступником колгоспу з усіма його правами і обов`язками.

22.01.1996 року КСП ім.Клименка видано державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ № 00029 на підставі рішення Кобеляцької районної Ради народних депутатів від 22.12.1995 року (а.с.12-13).

02.02.1999 року ОСОБА_4 виключено з членів КСП колгоспників, згідно з ст. 40 КЗоТу за порушення Статуту та Кодексу про працю (протокол № 1 звітних зборів уповноважених членів КСП ім. Клименка Кобеляцького району Полтавської області від 02.02.1999 року) (а.с.10-11).

Відповідно до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського кооперативу або товариства КСП ім Клименка, які є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 00029, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності за № 14 від 22.01.1996 року, ОСОБА_4 не значиться. Згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) громадян-членів КСП ім.Клименка на території Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області відсутній запис щодо отримання ОСОБА_4 сертифікату на земельну частку (пай). Державний акт на право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області на ім`я ОСОБА_4 не видавався (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.с.7).

ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_1 і доньками ОСОБА_2 , ОСОБА_5 (а.с.16).

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, що підтверджується довідкою Світлогірського старостинського округу виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області від 18.10.2023 року № 782 (а.с.16).

Постановою державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Русняка Р.В. від 15.11.2023 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 на право на земельну частку (пай) площею 4,05 умовних кадастрових гектари із земель колективної власності КСП ім. Клименка Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області в зв`язку з відсутністю належним чином зареєстрованого сертифіката на право на земельну частку (пай) та витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (а.с.17).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що державна реєстрація КСП припинена, тому вирішення питання про право ОСОБА_1 на земельну частку (пай) можливе лише в судовому порядку.

Оскільки за станом на 22.01.1996 року - день видачі КСП ім. Клименка Державного акта на право колективної власності на землю серії ПЛ № 00029, ОСОБА_4 був членом вказаного КСП, однак з невідомих причин не був включений до списку громадян-членів КСП ім. Клименка, а тому він мав право на земельну частку (пай).

Враховуючи, що ОСОБА_4 за життя належало право на земельну частку (пай) площею 4,05 умовних кадастрових гектари із земель колективної власності КСП ім. Клименка Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, а позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак не може оформити свої спадкові права в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, суд вважав за необхідне визнати за ОСОБА_1 право на дану земельну частку (пай).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 06 листопада 2024 року (справа № 293/1013/21) викладені такі висновки щодо застосування норми права у спірних правовідносинах.

«…особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акту на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Тобто, особа набуває право на земельний пай за одночасної наявності трьох умов: 1) перебування серед членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акту на право колективної власності на землю; 3) одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акту (постанова Верховного Суду від 11 грудня 2023 року у справі № 513/612/21, провадження № 61-12810св22).

Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акту на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів колективного сільськогосподарського підприємства з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку (постанова Верховного суду від 23 вересня 2021 року у справі 563/1407/19, провадження № 61-510св21).

Стаття 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначає, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до статті 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) має передувати вирішення питання про включення особи (в даному випадку спадкодавця) до списку членів КСП, які мають право на земельну частку (пай) (постанови Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 376/1220/20, провадження № 61-19536св21; від 31 липня 2024 року у справі № 175/2757/21, провадження № 61-11544св23).

У постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року № 294/1094/17 (провадження № 61-43354св18) зазначено, що головним критерієм для одержання права на земельну частку (пай) є факт членства громадянина в колективному сільськогосподарському підприємстві на момент реєстрації державного акту на право колективної власності на землю. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18 червня 2020 року у справі № 685/1373/17, провадження № 61-39844св18;від 15 червня 2021 року у справі № 743/961/20, провадження № 61-672св21.

….

ОСОБА_3 за життя до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай), включена не була, сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримала, отже у неї право на земельну частку (пай) не виникло, а тому не увійшло і до складу спадщини, яку прийняв спадкоємець ОСОБА_1 .

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 січня 2020 року у справі № 394/328/17 (провадження № 61-37965св18)…

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, встановивши наведені вище фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, з посиланням на положення статей 1216, 1218 ЦК України дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 02 вересня 2020 року у справі № 530/311/19 (провадження № 61-18113св19), від 23 грудня 2020 року у справі № 609/1117/18 (провадження № 61-5685св19), від 05 червня 2021 року у справі № 743/961/20 (провадження № 61-672св21).»

У межах розгляду цієї справи встановлено, що ОСОБА_4 за життя не був включений до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай), сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримав.

У справі відсутні належні, допустимі і достатні докази про те, що за життя ОСОБА_4 вчиняв дії для відновлення порушеного права включення до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), отримання сертифіката на земельну частку (пай), проте з об?єктивних причин не зміг закінчити ініційований ним спір.

З наведених обставин слід дійти висновку, що у ОСОБА_4 за життя право на земельну частку (пай) не виникло, а тому не увійшло і до складу спадщини, яку прийняла спадкоємиця позивачка у справі.

Зважаючи на встановлене, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову за недоведеністю.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що за подання апеляційної скарги Полтавською обласною прокуратурою від імені Решетилівської окружної прокуратури сплачено 1 642,50 грн судового збору (а.с.148)

Апеляційна скарга задоволена в повному обсязі, тому на користь Полтавської обласної прокуратури слід стягнути із позивачки витрати, понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 642,502 грн.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Решетилівської окружної прокуратури задовольнити.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 червня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення по суті заявлених вимог.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування відмовити за недоведеністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП- НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Полтавської обласної прокуратури 1 642, 50 грн витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено 02 червня 2025 року

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов