Провадження № 2/361/6300/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.25

19 травня 2025 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В.

за участю секретаря Бондар Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2024 року позивач звернувся до суду до відповідача із позовом про розірвання шлюбу.

Свій позов обґрунтовував тим, що 18 жовтня 2013 року між сторонами був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 772.

Від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Останні роки сімейне життя у них з дружиною не складалося, між ними зовсім не було порозуміння, відчуження та розлад подружніх стосунків набули стійкого характеру, почуття любові між ними повністю втрачено. Проживаючи з відповідачкою однією сім`єю, він зрозумів, що вони мають зовсім різні характери, які є несумісними в межах однієї сім`ї, різні погляди на життя, на організацію сімейного побуту, на права та обов`язки подружжя по відношенню один до одного та по відношенню до їхньої дитини і тому з січня 2022 року сторони припинили подружні стосунки і почали проживати окремо, з цього ж часу вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного побуту і спільного бюджету. У лютому 2022 року ОСОБА_1 разом з донькою виїхали до Німеччини, де знаходяться і до теперішнього часу. Оскільки шлюб носить формальний характер, то його подальше збереження є недоцільним і протирічить як інтересам позивача, так і інтересам відповідача, тому позивач просить суд не призначати будь-яких строків для примирення.

23 грудня 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Писанець Н.В. прийнято цивільну справу до свого провадження, призначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 13 березня 2025 року.

10 березня 2025 року представник відповідача подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що 18.10.2013 між позивачем та відповідачем укладено шлюб, що зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області.

31.12.2021 позивач та відповідач прийняли рішення про розірвання шлюбу у зв`язку з тим, що відповідач перебував у стосунках з іншою жінкою.

06.01.2022 позивач переїхав зі спільної квартири, яку вони орендували спільно з відповідачем. Починаючи з цієї дати їх спільна дочка проживала із позивачем та відповідачем почергово (тиждень у позивача, тиждень у відповідача), включно до 24.02.2022.

25.02.2022 з початком Російської агресії та повномасштабним вторгненням позивач його співмешканка, відповідач, спільна дитина позивача та відповідача виїхали з міста Бровари до родичів спільних друзів на Закарпаття, та з часом з мотивів безпеки спільної доньки позивача та відповідача, позивач отримав згоду від відповідача на тимчасовий виїзд спільної дитини за кордон. Позивач та їх спільна з відповідачем дитина приїхали до Німеччини та були зареєстровані в місті Нойштадт-Глеве, 19306.

У свою чергу, відповідач не мала можливості виїхати разом із донькою для постійного проживання за кордон через роботу, тому, регулярно приїжджала до доньки в Німеччину.

Перебуваючи у Німеччині позивачем не було організовано планових медичних обстежень спільної дитини позивача та відповідача тому після повернення до України відповідачем було проведено планове медичне обстеження за рахунок відповідача. Висновками медичного обстеження були виявлено погіршення загального стану здоров`я, погіршення зору, яке призвело до тривалого лікування, що виникли в наслідок недбалого ставлення до батьківських обов`язків позивача .

За період перебування в Україні, спілкуванням з родичами та друзями, та з погляду покращенням обстановки у м. Бровари донька висловлює побажання про подальше приживання разом із відповідачем та родиною. Відповідно до вище зазначеного та обстановки у місті на той час відповідачем прийнято рішення про можливість подальшого проживання дитини в Україні.

Під час перебування спільної дитини позивача та відповідача в Україні позивач систематично телефонував та здійснював моральний тиск на дитину щодо небезпечності перебування в Україні.

Позивач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, в подальшому подала заяву, в якій просила слухати справу у їх відсутність, позов підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача, подав клопотання, в якому просив проводити розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову заперечував.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2013 року між сторонами був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 772.

Від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 352.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Водночас, положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

За положеннями ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Також, у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнанняйого недійсним та поділ спільного майна подружжя № 11 від 21.12.2007 року роз`яснено, що проголошена Конституцією Україниохоронасім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитина-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У рішенні суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дата й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Таким чином, виходячи з аналізу вище наведених положень законодавства, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання.

При цьому, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвати шлюбу.

Отже, встановивши не бажання позивача продовжувати шлюбні стосунки та відсутність будь-яких переконливих доказів того, що сторонни вчиняють дії, направлені на збереження сім`ї, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін.

Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим.

Керуючись ст. ст. 24, 56, 110, 111, 112,113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 265, 268, 280 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрований 18 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 772, - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Писанець Н.В.