Справа №:755/5390/25
Провадження №: 2/755/5659/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

"03" червня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Катющенко В.П.

при секретарі: Онопрійчук Д.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, заяву позивача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління (Центр) надання адміністративних послуг Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, без розгляду, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває вказана цивільна справа.

12.05.2025 до суду від позивача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду та повернення позивачу 50% сплаченого судового збору, яка обґрунтована тим, що сторони досягли певного порозуміння на стадії досудового врегулювання.

В судове засідання сторони не з`явились.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління (Центр) надання адміністративних послуг Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання у справі призхначено на 03.06.2025.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України.

Згідно з положеннями пункту 5 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначає спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

В той же час, суд звертає увагу позивача, що положення п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України, на які позивач посилається у своїй заяві про залишення позову без розгляду, регулює питання залишення позовної заяви без розгляду у разі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а положення ст. 255 ЦПК України - підстави для закриття провадження у справі. В той же час, позивач звернувся до суду із заявою про залишення позовної заяви без розгляду до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (постанови Верховного Суду від 10.04.2020 у справі № 548/2531/18, від 05.10.2021 у справі №308/13199/17, від 04.04.2022 у справі № 441/1609/19).

Окрім цього, суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті.

Аналогічна правова позиція висловлена 23.11.2022 Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 759/14677/21, провадження № 61-10292св22.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява позивача про залишення позовної заяви без розгляду, не суперечить вимогам цивільно-процесуального законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Також, позивач просить суд повернути йому 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, посилаючись на ч.3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

Так, за вимог ч.3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В той же час, позивач не відмовився від позову, сторони не укладали мирову угоду та врегулювання спору шляхом проведення медіації не проводилось, у зв`язку з чим положення ч.3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» до спірних правовідносин не застосовуються.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Разом з тим, враховуючи, що позов залишається без розгляду за заявою позивача, у суду відсутні підстави і для застосуванням положень п. 4 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

За вказаних обставин, клопотання позивача про повернення судового збору задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 257, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління (Центр) надання адміністративних послуг Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: