провадження № 22-з/824/628/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
ПОСТАНОВА

іменем України

(додаткова)

02 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Надточий К.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , поданої представником Новак Наталією Юріївною про прийняття додаткової постанови у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Новак Наталією Юріївною на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 13 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Новак Наталією Юріївною задоволено. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 13 листопада 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних відмовлено.

11 квітня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1, подана представником Новак Н.Ю. про ухвалення додаткового рішення.

Заява обґрунтована тим, що правову допомогу ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанцій надавала адвокат Новак Н.Ю. на підставі Договору про надання правової допомоги № 19/21 від 08 травня 2021 року, Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АА №1518598 від 15 грудня 2024 року. Відповідно до п. 2.1. згаданого Договору Клієнт зобов`язується виплатити адвокату винагороду за виконану роботу відповідно до досягнутої домовленості, що оформлюється Додатковими угодами. Згідно Додаткової угоди від 13 листопада 2024 року до Договору про надання правової допомоги № 19/21 від 08 травня 2021 року дана Додаткова угода визначала порядок оплати Клієнтом надання Адвокатом правової допомоги у цивільній справі №761/21305/19 у Київському апеляційному суді (п. 1 Додаткової угоди). Пунктом 2 Додаткової угоди від 13 листопада 2024 року сторони узгодили, що вартість надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції становить: складання, оформлення та подання апеляційної скарги 6 000,00 грн.; складання та подання до апеляційного суду заяв з процесуальних питань 1 500,00 грн. за одну заяву; участь адвоката у судових засіданнях з розгляду справи судом апеляційної інстанції 3 000,00 грн. одне засідання. Згідно акту від 09 квітня 2025 року адвокатом надано, а клієнтом прийнято надання такої правової допомоги складання, оформлення та подання апеляційної скарги 6 000,00 грн.; участь адвоката у судовому засіданні з розгляду справи судом 3 000,00 грн. Таким чином, загальна вартість узгодженої сторонами та наданої адвокатом клієнту правової допомоги в суді апеляційної інстанції за актом приймання-передачі правової допомоги від 09 квітня 2025 року становить 9 000,00грн.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд приходить до висновку що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ст. 380 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається в тому числі і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Як у суді першої інстанції так і при апеляційному та касаційному переглядах справи учасники справи мають право на професійну правничу допомогу, що закріплено положеннями статті 59 Конституції України.

Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (стаття 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 137 ЦПК України зазначені витрати несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній Постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19) та постанові від 8 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

З матеріалів справи вбачається, що 08 травня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Новак Н.Ю. був укладений договір про надання правової допомоги № 19/21.

Згідно з п. 5.2. Договору за надання правової допомоги зміни до даного Договору оформляються узгодженою і підписаною Сторонами угодою, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Відповідно до Додаткової угоди від 13 листопада 2024 року до Договору, сторони узгодили що вартість надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції становить: складання, оформлення та подання апеляційної скарги 6 000,00 грн.; складання та подання до апеляційного суду заяв з процесуальних питань 1 500,00 грн. за одну заяву; участь адвоката у судових засіданнях з розгляду справи судом апеляційної інстанції 3 000,00 грн. одне засідання. Згідно Акту від 09 квітня 2025 року адвокатом надано, а клієнтом прийнято надання такої правової допомоги складання, оформлення та подання апеляційної скарги 6 000,00 грн.; участь Адвоката у судовому засіданні з розгляду справи судом 3 000,00 грн.

Відповідно до п. 6.2. Додаткової угоди від 13 листопада 2024 року до Договору, правова допомога вважається наданою після підписання сторонами акту приймання-передачі наданої правової допомоги.

Відповідачем отримано професійну правову допомогу надану адвокатом Новак Н.Ю. відповідно до акту приймання-передачі правової допомоги від 09 квітня 2025 року на загальну суму 9 000,00 грн., яка складається з наступного: складання та подання до суду №12/12 від 15 грудня 2024 року апеляційної скарги на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 13 листопада 2024 року - 6 000,00 грн.; участь адвоката в судовому засіданні 09 квітня 2025 року -3 000,00 грн.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем не вказувалось на невідповідність заявленої відповідачем до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу критерію реальності адвокатських витрат, неспівмірності понесених відповідачем витрат на адвокатські послуги складності справи чи обсягу виконаної адвокатом роботи, а відтак і, на необхідність зменшення їх розміру.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Колегія суддів надаючи оцінку обставинам справи, обсягу фактично наданих послуг в суді апеляційної інстанції, враховуючи критерії складності справи, предмет спору та розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу, вважає, що розмір витрат на правову допомогу є співмірним та відповідає критеріям розумності.

З урахуванням вищезазначених обставин, заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником Новак Наталією Юріївною задовольнити.

Ухвалити у справі додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 витрати на правову допомогу у розмірі 9 000,00 (дев`ять тисяч) гривень.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 02 червня 2025 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.