04.06.2025 Єдиний унікальний номер 205/7975/25
Єдиний унікальний номер 205/7975/25
Провадження № 2/205/3785/25
УХВАЛА

04 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Приходченко О.С., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому по справі за матеріалами позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності та поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Новокодацького районного суду міста Дніпра на підставі ст. 14 ЦПК України 27 травня 2025 року було передано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності та поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі.

02 червня 2025 року ОСОБА_1 було подано заяву про відвід головуючому судді, в обґрунтування заяви вона посилається на те, що суддею Приходченко О.С. розглядалася цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про визнання частки нерухомого майна особистою приватною власністю. Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про визнання частки нерухомого майна особистою приватною власністю скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду 09 квітня 2025 року. Зазначила, що скасоване постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2024 року є неправомірним, що було підставою позбавлення її та дочки житла. Незгода сторони з процесуальним рішенням судді є підставою, за якою суддя не може розглядати справу і підлягає відводу. Вважає, що дії судді викликають сумнів в її неупередженості.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді (ч. ч. 1-3, 7, 8 ст. 40 ЦПК України).

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення по справі «Білуха проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Водночас, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (рішення «Кастілло Альгар проти Іспанії»).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно до роз`яснень ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Крім того, згідно Кодексу суддівської етики та пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Щодо об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки головуючого у справі судді, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44); та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 07 серпня 1996 року, п. 58).

В провадженні судді Приходченко О.С. перебувала цивільна справа № 205/9788/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про визнання частки нерухомого майна особистою приватною власністю.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2024 року у порядку поділу спільного майна подружжя стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки автомобіля Шкода, держномер НОМЕР_1 , у розмірі 32 664 грн., грошову компенсацію вартості частки мотоциклу Ямаха, держномер НОМЕР_2 , у розмірі 18 407 грн. 50 коп., грошову компенсацію вартості частки автомобіля Опель, держномер НОМЕР_3 , у розмірі 83 722 грн. 50 коп., а всього 134 794 грн.; залишено у власності ОСОБА_2 автомобіль Шкода, держномер 08 НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , мотоцикл Ямаха, держномер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , та автомобіль Опель, держномер НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_7 ; у задоволенні інших позовних вимог за первісним позовом відмовлено. Зустрічну позовну заяву задоволено та визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на частину домоволодіння АДРЕСА_1 ; та визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на частину земельної ділянки АДРЕСА_1 кадастровий № 120100000:08:082:0008, площею 0,0765 га.; вирішено питання про розподіл судових витрат. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2024 року в частині оскарження відмови ОСОБА_1 у задоволенні первісних позовних вимог скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні первісних позовних вимог в частині визнання об`єктами спільної сумісної власності подружжя 1/2 частки домоволодіння та 1/2 частки земельної ділянки, про виділення у власність 1/4 частки домоволодіння та 1/4 частки земельної ділянки відмовлено; у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. В іншій частині задоволення первісних позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобілів Шкода, мотоциклу Ямаха, автомобіля Опель у загальному розмірі 134 794 грн. та в частині залишення у власності ОСОБА_2 цих транспортних засобів суд апеляційної інстанції не переглядав, оскільки вирішені судом першої інстанції первісні позовні вимоги не були предметом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З вказаної заяви про відвід вбачається, що відвід головуючому судді Приходченко О.С. пов`язується з незгодою заявника з процесуальним рішенням судді, постановленим по іншій справі.

Таким чином, суд вважає, що незгода відповідача з процесуальним рішенням судді не може бути підставою для задоволення відводу.

Разом з тим, твердження ОСОБА_1 про те, що суд проявляє упереджене ставлення спростовується процесуальними рішеннями Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2024 року, яке скасовано в частині відмови позивачеві за первісним позовом у задоволенні позовних вимог та ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення в цій частині, яким відмовлено у задоволенні первісних позовних вимог з інших підстав. При цьому, судове рішення від 26 листопада 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_2 компенсації за частки в транспортних засобах у розмірі 134 794 грн., та яка не була предметом апеляційного перегляду, заявником не зазначено, що свідчить про вибірковий підхід подання відомостей та необґрунтованість заяви про відвід головуючого.

Крім того, позивачем у заяві про відвід головуючому судді замовчується та обставина, що в провадженні судді Приходченко О.С. також перебували цивільні справи № 205/1726/23 (провадження № 2/205/1264/23) та № 205/1786/23 (провадження № 2/205/1279/23) за позовами ОСОБА_4 , за якими позовні вимоги про розірвання шлюбу були задоволені, а позовні вимоги про стягнення аліментів задоволено частково, і позивач з цими рішеннями погодилася.

Посилання заявника на той факт, що незгода сторони з процесуальним рішенням судді є підставою для відводу, визначеною ст. 36 ЦПК України, є помилковим твердженням, що спростовується приписами ч. 4 ст. 36 ЦПК України, якими чітко зазначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, посилання ОСОБА_1 на практику Верховного Суду, зокрема на постанову 914/898/20 від 10 грудня 2020 року, що повторний розгляд справи тим самим суддею, рішення якого було скасовано, може викликати сумнів у його упередженості й не відповідає стандартам справедливого суду, є неспроможними, оскільки дана справа, в якій головуючому судді заявлений відвід до відкриття провадження по справі, визначеним складом суду не розглядалася, рішення по справі судом вищої інстанції не скасовано і на новий розгляд судді Приходченко О.С. не передано, процесуальне рішення судді в іншій справі та ставлення заявника до нього не може свідчити про заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості чи об`єктивності при розгляді даної справи.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості чи об`єктивності при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, оскільки передбачені ст. ст. 36, 37 ЦПК України підстави для відводу судді відсутні, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

За таких обставин, у задоволенні заяви про відвід судді Приходченко О.С. заявникові слід відмовити.

Оскільки обґрунтованих підстав для відводу судді заявником не наведено, і доводи заявника щодо відводу із вказаного приводу носять характер суб`єктивних припущень, суд вважає, що відвід є необґрунтованим, а тому вирішення питання про відвід судді має здійснюватися суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36-40, ч. 1 ст. 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Приходченко О.С. передати до канцелярії Новокодацького районного суду міста Дніпра для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід, у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвалу може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: