Справа № 948/248/25
Номер провадження 2/948/212/25
04.06.2025 Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Косик С.М.,
за участю секретаря Сизоненко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
27.12.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27122023-2, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло за плату належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі, зокрема до відповідача у сумі 25 200, 00 грн.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з погашення боргів» за вище зазначеним кредитним договором у розмірі 25 200,00 грн, яку позивач просить з неї стягнути, а також судові витрати.
Ухвалою від 02.04.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 42).
У судове засідання сторони вдруге та повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу відповідно до поданої ним заяви (а.с. 46-49, 54,55), відповідач шляхом оголошення на сайті суду та рекомендованим листом, яке отримала 11.04.2025, натомість рекомендований лист 14.05.2025 не отримала у зв`язку з відсутністю за зареєстрованим місцем проживання, (а.с. 45,50,53,56,57). Представник позивача у змісті позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності та у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 4 на зв.).
Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку.
Згідно з п.1.4 Договору кредит надається в безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (а.с.7).
Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору (п.2.1 Договору) (а.с.7).
Згідно п.2.3 Договору у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк, передбачений в п.1.2 договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору (а.с.7).
Згідно п.4.3 Договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п.1.2 договору та/або додатку до нього, проценти, передбачені в п.2.3 договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору (а.с.8).
Сторони погодили Графік платежів, в якому зазначені: чиста сума кредиту, сума платежу у розрахунковий період, які відповідач має сплатити за період з 01.03.2023 по 13.03.2023, а також реальна річна процентна ставка 521574,53% та загальна вартість кредиту 9 275,00 грн (а.с.9).
Згідно з паспортом споживчого кредиту ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 7 000,00 грн строком на 13 днів шляхом переказу кредитних коштів на банківську картку споживача на строк, визначений договором та сплатою 2,50% в день, що становить 912,50 річних, загальні витрати за кредитом 2 275,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 9 275,00 грн (а.с.6).
03.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено договір факторингу № 3072023, за умовами якого ТОВ «Стар Файненс Груп» отримало права вимоги по зобов`язанням за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі відповідно до додатку №2 (а.с.10-12).
27.12.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27122023-2, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату прийняло належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, переданого згідно Акту прийому-передачі Реєстру боржників (а.с.13-15).
Відповідно до Реєстру боржників та Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27122023 від 27.12.2023, позивач набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 25 200,00 грн, з яких: 7 000,00 сума заборгованості за основною сумою боргу, 18 200, 00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.5 на зв., 17-21).
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц.
Щодо стягнення процентів з 14.03.2023 по 26.12.2023 року суд не знаходить підстав для їх стягнення, виходячи з такого.
Так, за змістом ст. 1056-1ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно доч.1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Досліджуючи умови укладеного договору та докази на підтвердження розміру заборгованості суд звертає увагу на те, що п. 1.2 Договору містить чітко встановлений строк кредитування 13 днів, з 01.03.2023 по 13.03.2023.
При цьому пунктом 4.3. договору, розміщеним в розділі 4. «Відповідальність сторін та порядок вирішення спорів», передбачено в разі неповернення у встановлені строки кредитних коштів сплату протягом 180 днів процентів за процентною ставкою 2,5 % на добу.
Аналізуючи зміст договору суд приходить до висновку, що зазначена у п. 4.3. вимога про сплату відсотків за своєю суттю є відповідальність позивальника за не повернення кредитних коштів у строк передбачений договором, тобто такою що передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Вказане також підтверджується розрахунком наданим позивачем в якому окремо прораховані відсотки за користування кредитними коштами та прострочені відсотки.
Разом з тим відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, відсотки передбачені п. 4.3 нараховані після закінчення строку, на який було надано кредит, не підлягають стягненню з відповідачки в силу п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1114,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про зареєстроване місце проживання відсутні, місце проживання, повідомлене позивачем: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя С. М. Косик