ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/4372/24 Головуючий суддя І інстанції Сітало А. К.
Провадження № 22-ц/818/2244/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: інших фактів, з них:.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Холод М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лопатюк Юлії Леонідівни на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 січня 2025 року, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в :

У червні 2024 року ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в якій просила встановити факт в якій просить встановити факт, що вона ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період з 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 - залишено без розгляду, у зв`язку з наявністю спору про право, роз`яснено заявниці, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Лопатюк Юлія Леонідівна подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вказала, що справи про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу у зв`язку з останньою позицією Верховного Суду розглядаються в порядку цивільного судочинства в порядку окремого провадження. В своїй Ухвалі суд першої інстанції жодним чином не вказав та не звернув увагу на Заперечення на додаткові пояснення Міністерства оборони України, які у встановлено порядку були подані до суду, та не звернув увагу на обґрунтування відсутності спору в цій справі. Суд посилається на те, що наявна дочка загиблого - ОСОБА_3 та має право на отримання частки грошової допомоги, що не оспорюється заявником. Однак, відповідно до Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 211/168 від 20 вересня 2024 року дочці померлого - ОСОБА_2 призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 1/5 частини 15000000,00 грн., в сумі 3000000,00 грн., яку вона уже отримала. Колишня дружина ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_5 не мають права на одержання рівними частками зазначеної компенсації. Мати ОСОБА_6 потребує уточнення (вже дуже довгий час в Орджонікідзевському районному суді м. Харкова розглядається справа про встановлення факту родинних відносин, а саме що ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_8 , через розбіжність в прізвищі « ОСОБА_2 / ОСОБА_6 »). Таким чином, ніякого спору між членами сім`ї, та особами, які дійсно мають право на виплату немає.

Зауважила, що при винесенні ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 січня 2025 року суд безпідставно посилався на висновки Верховного Суду у справі № 761/16799/15-ц від 30 травня 2018 року, у справі № 755/9100/18 від 18 липня 2022 року та у справі № 560/17953/21 від 18 січня 2024 року; не врахував висновки викладені у Постанові Верховного суду у справі № 179/986/23 від 20 листопада 2024 року та у справі № 644/6274/16-ц від 22 серпня 2018 року. Також суд вважав встановленими обставини про наявність нібито спору заявленого Міністерством оборони України, про які без будь-якого обґрунтування та підтвердження належними та допустимими доказами заявив в поясненнях Міністерство оборони України. Твердження про наявність нібито спору нічим не підтверджено та спростовується доказами доданими до заяви та вимогами чинного законодавства. Міністерство оборони України намагається ввести суд в оману, зловживає процесуальними правами та вчиняє дії на затягування судового процесу. Так як це питання розглядалось вже в рамках справи № 520/20888/23 де Міністерство оборони України були стороною по справі. І вже другий рік ні мати ні дружина не можуть отримати соціальну гарантію передбачену державою.

Вважаємо за необхідне зазначити, що Суд при винесенні Ухвали не звернув увагу на норми чинного законодавства, які спростовують можливість виникнення спору в цій справі.

Відповідно до ст. 16-3 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців» особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону. У Висновку № 535/ОГД від 12 червня 2024 року зафіксовано, хто має право на отримання ОГД після смерті ОСОБА_2 , а неповнолітня дочка вже отримала цю допомогу і повністю реалізувала своє право.

Зазначила, що встановлення даного факту породжує тільки для заявника настання юридичних наслідків, а саме надає їй право на соціальну гарантію - одноразову грошову допомогу після загибелі її чоловіка ОСОБА_2 під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні російської збройної агресії.

17 березня 2025 року на адресу Харківського апеляційного суду надійшли додаткові пояснення від представника Міністерства оборони України-Ляшенка О.О., у яких він зазначає, що заява про встановлення факту постійного проживання заявника ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, оскільки за встановлених у цій справі обставин існує спір про право між ОСОБА_1 , Міністерством оборони України та членами родини загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 . Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення без змін.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, за відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги по суті, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду - скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту пов`язане з наступним вирішенням спору про право щодо отримання одноразової грошової допомоги, тому вказана вимога підлягає вирішенню виключно у порядку позовного провадження.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в якій просила встановити факт в якій просить встановити факт, що вона ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період з 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що заявник ОСОБА_1 посилається на те, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно їй для оформлення виплат та допомог, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, відповідно до ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Звертаючись до суду з даною заявою ОСОБА_1 посилалася на те, що з 2017 року вона спільно мешкала з ОСОБА_2 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Частиною 2 Постанови КМУ N? 168 від 28.02.2022 установлено, що сім?ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Вказала, що з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю свого цивільного чоловіка, а також інших пільг, передбачених чинним законодавством, вона звертається до суду з даною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу з ОСОБА_2 .

Статтею 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження (частина друга статті 19 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частинах першій, другій статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. В іншому випадку між цими особами виникає спір про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що вона є членом сім`ї військовослужбовцем ЗСУ, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання обов`язку щодо захисту Батьківщини в ході бойових дій, ОСОБА_1 посилалася на те, що встановлення такого факту надає їй право на отримання виплат, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).

Постановою № 168 визначено, що сім`ям загиблих осіб (загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини) виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000,00 грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 16 Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві; тощо.

Відповідно до статті 16-1 вказаного Закону у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини першої та другої статті 16-3 вказаного Закону одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Ураховуючи наведене, можна зробити висновок, що у таких справах спір може виникнути лише між суб`єктами отримання одноразової грошової допомоги, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів.

Відповідно, між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України такого спору бути не може, оскільки ця заінтересована особа не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

За відсутності даних про те, що у даному випадку існують інші зацікавлені особи, які мають право на отримання вищевказаних виплат, які не залучені судом до розгляду справи, та які заперечують проти отримання заявницею визначеної законом грошової виплати, - висновок суду про наявність спору є передчасний.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення заяви без розгляду.

Зазначене узгоджується із правовими висновками, що містяться у пункті 106 постанови Великої Палати Верховного суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21, а також у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2025 року у справі № 298/1350/22 (провадження № 61-15100св24).

Аналізуючи наведене колегія суддів вважає, що ухвала про залишення заяви без розгляду є помилковою та передчасною, за таких обставин відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії не вирішується, оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується справа по суті.

Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лопатюк Юлії Леонідівни - задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 січня 2025 року- скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 04 червня 2025 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії Ю.М. Мальований.

Н.П. Пилипчук.