Справа № 168/207/25
Провадження № 2/168/126/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року сел. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сухоручко Ю.О.,

секретар судового засідання Таксюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, до ОСОБА_2 , Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка звернулася до суду з позовом до Дубечненської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, а саме: на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер - № :01:001:0269; на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - № :01:001:0270, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті матері ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на земельні ділянки. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 19.09.2003 року секретарем виконавчого комітету Глухівської сільської ради Старовижівського району Волинської області за реєстровим номером 123, згідно з яким все своє майно заповіла дітям: позивачці ОСОБА_1 та відповідачу по справі - ОСОБА_2 .

Позивачка зазначає, що прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, брат відмовився від прийняття спадщини, проте в одержанні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майно нотаріусом було відмовлено у зв`язку із відсутністю у спадкодавиці правовстановлюючих документів, про що винесена Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Крім того рішенням Глухівської сільської ради № 4/4 від 18.07.1995 року ОСОБА_3 передано у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку в селі Глухи, хутір Заченське, площею 0,75 га. Приватизація земельної ділянки не завершена, оскільки ОСОБА_3 померла.

Також зазначає, що інших спадкоємців за заповітом, та таких які мають право на обов`язкову частку, у спадкодавця немає.

До початку розгляду справи по суті позивачка подала клопотання про зміну предмета позову, зокрема про визнання права на завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів на земельні ділянки.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 17.02.2025 року.

27.02.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та витребувано спадкову справу.

25.03.2025 року ухвалою суду закрито підготовче судове провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позиція учасників провадження.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області Лавренюк А.А. в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій вказує, що сільська рада просить провести судове засідання у її відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Представник третьої особи Головне управління Держгеокадастру у Волинській області в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказує, що просить провести судове засідання за його відсутності та залишає питання щодо врегулювання спору на розсуд суду.

Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з вимогами частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, враховуючи визнання відповідачем позову, за результатами підготовчого провадження суд, відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 23.04.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старовижівського районного управління юстиції Волинської області встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Згідно з матеріалами спадкової справи №114/2014 до майна померлої ОСОБА_3 , остання за життя склала заповіт, посвідчений 19.09.2003 року секретарем виконавчого комітету Глухівської сільської ради Старовижівського району Волинської області за реєстровим номером № 123, все своє майно, спадкодавець заповіла позивачці ОСОБА_1 та відповідачу по справі - ОСОБА_2 (а.с. 59 - зворот). Позивачка прийняла спадщину за заповітом у визначений законом строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с. 56 ), отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна ( а.с. 8).

Відповідач ОСОБА_2 спадщину за законом та за заповітом не приймав, на спадкове майно не претендує, про що подав нотаріусу відповідну заяву (а.с. 55 зворот).

Відповідно до довідки № 1037 від 17.10.2014 року вбачається, що до складу спадкового майна спадкодавиці ОСОБА_3 входять на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , земельні ділянки, земельний та майнові паї, ощадні вклади (а.с. 59).

Відповідно до копії резолютивної частини рішення Глухівської сільської ради № 4/4 від 18.07.1995 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» зі списком громадян та Архівного Витягу з рішення, спадкодавиці ОСОБА_3 передано у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку в селі Глухи, хутір Заченське, площею 0,75 га.: 0, 25 га для ведення особистого селянського господарства, площею 0,50 га. для ведення особистого підсобного господарства ( а.с. 9 - 10).

З копії Технічної документації на земельні ділянки від 2008 року вбачається, що спадкодавиця за життя завершила процес розроблення технічної документації на земельні ділянки, одержала висновок про погодження технічної документації із земелеустрою щодо складання документів, що посвідчуються право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_3 (а.с. 13 21).

Згідно з рішенням Глухівської сільської ради № 2713 від 24.01.2013 року технічна документація затверджена, і цим же рішенням передано у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку в селі Глухи, хутір Заченське, площею 0,25 га. та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,50 га., але без кадастрових номерів (а.с. 23).

З копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що спадкові ділянки зареєстровані в ДЗК та присвоєні кадастрові номери № :01:001:0269, № :01:001:0270 (а.с. 24 30).

16.01.2025 року державним нотаріусом Старовижівської державної нотаріальної контори Хвещук А.В. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер - № :01:001:0269; на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - № :01:001:0270, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на це майно (незавершена приватизація) (а.с. 34).

З відповіді на звернення Старовижівська селищна рада повідомляє про відсутність порядку завершення процедури приватизації земельної ділянки в органах місцевого самоврядування (а.с. 31).

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України).

У статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, що передбачено пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами перебачений у статті 118 ЗК України.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання (частина шоста статті 118 ЗК України).

Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення (частина сьома статті 118 ЗК України).

Згідно з частинами восьмою-одинадцятою статті 118 ЗК України, проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (стаття 125 ЗК України).

ЗК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності таких юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування ? права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Такий правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц та Верховним Судом у постановах від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17, від 04 листопада 2020 року у справі № 545/1631/19, від 24 грудня 2021 року у справі № 343/1341/20.

У постанові Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17 вказано, що особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця.

У постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц зазначено, що у разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати завершення такої приватизації.

Право позивачки, як спадкоємиці на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки за життя покійна ОСОБА_3 розпочала процедуру приватизації вказаних вище земельних ділянок, однак у зв`язку зі смертю не отримала правовстановлюючий документ, що є перешкодою позивачці в реалізації свого спадкового права.

Враховуючи, що позивачка прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_3 , набула право на спадкування усіх її прав та обов`язків, що належали останній, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявність у позивачки права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 та з огляду на те, що захистити свої права позивачка може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за нею право на завершення приватизації.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272, 1296 ЦК України, ст.ст. 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, до ОСОБА_2 , Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання в порядку спадкування за заповітом права на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації права власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації права власності :

-на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку в селі Глухи, хутір Заченське, площею 0,25га. (кадастровий номер - № :01:001:0269);

-на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в селі Глухи, площею - 0,50 га. (кадастровий номер - № :01:001:0270), які розташовані на території Дубечненської (колишньої Глухівської) сільської ради Ковельського району Волинської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач 1: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач 2: Дубечненська сільська рада Ковельського району Волинської області, юридична адреса: Волинська область, Ковельський район, с. Дубечне, вул. Незалежності, 20;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, юридична адреса: 43021, м. Луцьк, вул. Винниченка, 67.

Суддя Старовижівського районного суду

Волинської області Ю.О. Сухоручко