Справа № 369/7459/23
Провадження № 2/369/658/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

при секретарі судового засідання Лисяк К.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу № 369/7459/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Щасливий» про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Содоль Андрій Миколайович звернувся 19.05.2023 року через підсистему «Електронний суд» до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Щасливий» про стягнення матеріальної шкоди.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А.Я. від 22.05.2023 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутньою Н.О. № 2036 від 06.11.2024 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/7459/23 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 07.11.2024 року вказану справу передано на розгляд судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченку А.В.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. від 07.11.2024 року справу прийнято до провадження судді з призначенням розгляду справи в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

У підготовче судове засідання позивач повторно не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином і від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Причина неявки суду не відома.

Інші учасники справи у підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 9 ЦПК України ухвали суду проголошуються негайно після їх постановлення за правилами проголошення рішень суду.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Так, КЦС ВС у Постанові від 30 вересня 2022 року № 761/38266/14 (61-1091св21) роз`яснив, що якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, Якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Представник позивача та позивач ОСОБА_1 неодноразово викликалися судом.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що систематична неявка до суду є зловживанням процесуальним правом з боку сторони позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи позивач повнорно не з`явився в призначені підготовчі судові засідання, будучи належним чином повідомленим про місце, дату, час проведення судових засідань, а саме: 19.02.2025 року на 10:15 год, та 02.06.2025 року на 09:00 год.

Належність повідомлення судом позивача про час та місце розгляду справи підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Про судові засідання позивач та його представник були повідомлені завчасно. Жодних заяв та клопотань про відкладення розгляду справи, повідомлення причини неявки ні в паперовому вигляді, ні електронною поштою до суду не надходило. Також не містить матеріали справи заяв про розгляд справи за відсутності позивача.

Представника позивача ОСОБА_1 - адвокат Содоль Андрій Миколайович є учасником підсистеми «Електронний суд», та отримував всі судові повістки про виклик до суду та судові документи безпосередньо у день їх винесення.

За приписами статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою .

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Відповідно до довідки про доставку електронного документа ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.11.2024 року про прийняття справи до провадження судді Янченка А.В. та призначення розгляду справи в порядку загального позовного провадження на 19.02.2025 року на 10:15 год., була надіслана представнику позивача ОСОБА_1 - адвокату Содоль Андрію Миколайовичу в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 08.11.2024 року.

Окрім того, відповідно до довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber» судова повістка про виклик до суду 19.02.2025 року на 10:15 год., у справі № 369/7459/23 від 12.11.2024 року доставлено позивачу ОСОБА_1 12.11.2024 року за номером телефону НОМЕР_1 , зазначену представником позивача у позовній заяві як засіб комунікації з позивачем.

Згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber» судова повістка про виклик до суду 02.06.2025 року на 09:00 год., у справі № 369/7459/23 від 19.02.2025 року доставлено позивачу ОСОБА_1 19.02.2025 року за номером телефону НОМЕР_1 , зазначену представником позивача у позовній заяві як засіб комунікації з позивачем.

Також у відповідності до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відтак, оскільки представник позивача зареєстрований в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та подав позовну заяву до суду з використанням підсистеми "Електронний суд", самостійно визначивши адресу електронної пошти для листування із ним, суд доходить висновку, що повістки про виклик до суду вважаються врученими представникові позивача в електронній формі шляхом їх направлення на офіційну електронну адресу представника. Та зазначивши у позовній заяві номер мобільного телефону позивача ОСОБА_1 самостійно визначив засіб комунікації з позивачем.

Зазначене узгоджується з позиціями Верховного Суду викладеній у справах № 759/14068/19 та № 560/5541/20.

Так, відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду № 759/14068/19 від 30 листопада 2022 року, Верховний Суд виходить із того, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Верховний Суд в ухвалі від 17 листопада 2022 року у справі № 560/5541/20 зазначив, що суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними. Якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію. Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Єврорпейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак, представник позивача, вказавши у позовній заяві номер мобільного телефону позивача погодився та принаймні не заперечував, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом, що в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

Крім того, оскільки представник позивача зареєстрований в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та подав позовну заяву до суду з використанням підсистеми "Електронний суд", самостійно визначивши засіб для листування із ним, суд доходить висновку, що ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.11.2024 року про прийняття справи до провадження судді Янченка А.В. та призначення розгляду справи в порядку загального позовного провадження на 19.02.2025 року на 10:15 год., та судові повістки про виклик до суду від 12.11.2024 року та 19.02.2025 року, вважаються врученими представнику позивача в електронній формі шляхом їх направлення в особистий кабінет користувача підсистеми «Електронний суд» та позивача на його номер мобільного телефону у вигляді смс інформування.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії».

Наведене свідчить про недобросовісність здійснення позивачем своїх процесуальних прав.

Слід звернути увагу, що такі дії порушують права інших учасників розгляду справи, які добросовісно виконують покладений процесуальним законом обов`язок щодо явки до зали суду.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивач, який належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, повторно не з`явився до суду, не підтримавши вимоги в судовому засіданні, із заявами про розгляд справи за його відсутності не звертався, його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 223, 257, 268 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Щасливий» про стягнення матеріальної шкоди, - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику положення ч. 2 ст. 257 ЦПК України про те, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено та підписано: 06.06.2025 року.

Суддя А.В. Янченко