Справа № 375/972/24
Провадження № 2/375/450/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області під головуванням судді Штифорук Оксани Вікторівни , за участю секретаря судового засідання Юрченко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач через свого представника - адвоката Іллінського О.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до виконавчого листа, виданого Рокитнянським районним судом Київської області від 30.08.2021 року за результатами розгляду цивільної справи за позовом про стягнення аліментів суд вирішив: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, в розмірі однієї чверті з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Ткаким чином, станом на день подачі позовної заяви на виконанні у Рокитнянському відділі державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області знаходиться вищезазначений виконавчий лист.

Але відповідач ОСОБА_2 , систематично не сплачує аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей, під різним приводом ухиляється від їх утримання.

Відповідно до розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за підписом старшого державного виконавця Сергія Смакоти загальна заборгованість по сплаті аліментів відповідача на користь позивача станом на 01.06.2024 року становить - 122668 грн. 57 коп.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не подав відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що відповідно виконавчого листа, виданого Рокитнянським районним судом Київської області від 30.08.2021 року за результатами розгляду цивільної справи за позовом про стягнення аліментів суд вирішив: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, в розмірі однієї чверті з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Відповідач свої зобов`язання зі сплати аліментів на утримання дітей виконував не належним чином, у зв`язку із чим станом на 01 червня 2024 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 122668 грн. 57 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, наданої старшим державним виконавцем Сергієм Смакотою Рокитнянського відділу ДВС у Білоцерківському районі.

Предметом позовних вимог позивачки є стягнення пені у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з жовтня 2023 року по травень включно 2024 року, тому суд, керуючись положеннями ст. 13 ЦПК України, розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів необхідно вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Згідно з статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Системне тлумачення вказаних норм дає підстави дійти висновку, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У Сімейному кодексі України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то у платника аліментів відсутня вина у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, провадження № 61-16670сво19.

Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки будь-яких доказів на підтвердження обставин справи відповідачем до суду надано не було, відповідач свої зобов`язання зі сплати аліментів виконував не належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, відповідач не надав ніяких доказів того, що зазначена заборгованість утворилася не з його вини, тому позовні вимоги позивачки про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Визначаючи розмір неустойки (пені), яка утворилась в результаті наявної заборгованості зі сплати аліментів відповідачем, суд виходить з наступного.

Керуючись приписами ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує правові висновки Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права, викладені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, провадження № 61-16670сво19 та Верховним судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 лютого 2021 року у справі № 461/7406/18 (провадження № 61-2128св20), тому надає оцінку наявній у матеріалах справи довідці з викладенням висновку, який розмір заборгованості та в якому конкретному місяці мав місце і наводить мотиви, з яких він виходить.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року, справа № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) зазначено, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від жовтня 2023 року, наданої старшим державним виконавцем Рокитнянського відділу ДВС у Білоцерківськогму районі Смакотою С.В., відповідач не здійснював платежі на сплату аліментів. Будь-яких доказів на спростування наведеного державним виконавцем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відповідачем надано не було, а тому суд визнає зазначений розрахунок належним та допустимим доказом на підтвердження відомостей, викладених у такому розрахунку щодо розміру нарахованих до сплати аліментів та відповідно розмір заборгованості з їх сплати. Як вбачається із зазначеного розрахунку, станом на 01.06.2024 року заборгованість зі сплати аліментів складає 122668 грн 57 коп.

Позивачем у позовній заяві наведено розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з січня 2021 року по квітень включно 2024 року, виходячи з розміру щомісячних платежів за аліментами, наведеними у розрахунку заборгованості державного виконавця, яка складає 792454 грн 00 коп.

Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідач не оспорював наведений позивачкою розрахунок розміру пені за несвоєчасну сплату аліментів, не спростував такого розрахунку та не навів альтернативного розрахунку, не ставив питання про витребування або забезпечення будь-яких доказів на спростування наведеного позивакою розрахунку розміру пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Разом з тим, абзац перший частини 1 статті 196 СК України регламентує, що пеня стягується не більше 100 % заборгованості за аліментами.

У зв`язку із викладеним, максимальний розмір неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, не може перевищувати розміру заборгованості за аліментами, яка утворилась станом на 01 червня 2024 року та яка складає 122668 грн 57 коп.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Як вже зазначалось судом, неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Таким чином, враховуючи поведінку відповідача у період, в який утворилась заборгованість зі сплати аліментів, а також враховуючи загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, та розмір пені, який підлягає стягненню з урахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України, суд приходить до висновку, що стягнення пені в розмірі, який дорівнює 100 % від суми заборгованості зі сплати аліментів, буде в повній мірі відповідати загальним засадам як цивільного та і сімейного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку із викладеним, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211 грн 20 коп.

На підставі ст. 7, 8, 20, 196 СК України, ст. 3, 9, 614 ЦК України, керуючись ст. 4, 12, 13, 47, 7681, 84, 89, 141, 223, 263265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 неустойку (пеню) за прострочку сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 122 668 (сто двадцять дві тисячі шістсот шістдесят вісім) гривень 57 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 09 червня 2025 року.

Суддя: Оксана ШТИФОРУК