30.05.2025 Єдиний унікальний номер 205/7661/25
Єдиний унікальний номер судової справи 205/7661/25
Провадження номер 2-н/205/569/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

30 травня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Остапенко Н.Г., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

20.05.2025 року до Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

При вирішенні питання про видачу судового наказу суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

З норми вказаної статті, вбачається, що заявник має право звернутися про стягнення саме нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати. Вказана заборгованість має бути безспірною та підтверджена відповідними доказами.

Разом з тим, відповідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/857/25 відкрито провадження у справі про банкрутство АТ «Дніпроважмаш».

Так, згідно із ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 КУзПБ кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Системний аналіз положень законодавства про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Суддя звертає увагу на те, що норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, з урахуванням вимог Кодексу України з процедур банкрутства, суддя дійшов висновку про те, що відновлення порушених прав заявника за вимогами про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, заявленими до юридичної особи, щодо якої порушено справу про банкрутство, можливе лише в рамках справи про банкрутство такої особи. Тобто, така заява має бути подана в порядку визначеному Кодексом України з процедур банкрутства до Господарського суду Дніпропетровської області, в провадженні якого знаходиться справа про банкрутство АТ «Дніпроважмаш».

Керуючись ст. ст. 161, 165,186, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.Г. Остапенко

.

.