Справа № 577/2704/25
Провадження № 2/577/1004/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Гетьмана В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визначення ідеальної частки квартири в житловому будинку та визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом та просить визначити, що ідеальна частка кв. АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , складає 1/2 ч. житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями та визнати за нею право власності на 1/2 ч. вказаного житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, припинивши право власності на кв. АДРЕСА_1 , шляхом закриття розділу реєстраційної справи об`єкта нерухомого майна Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104). Вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_2 є власницею кв. АДРЕСА_1 . Вказане житло фактично є частиною житлового будинку з надвірними будівлями, якими бажає належним чином володіти та розпоряджатися. Зазначене створює власнику труднощі, оскільки позбавляє права отримати земельну ділянку у власність для обслуговування будинку та позбавляє права на користування господарськими будівлями. З метою вирішення даного питання у 2024 р. ОСОБА_2 проведено реконструкцію квартири в частину індивідуального житлового будинку та 03.02.2025 р. зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта. Проте, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Конотопської міської ради Сумської обл. від 09.04.2025 р. власнику відмовлено в реєстрації права власності, у зв`язку з відсутністю розміру частки на реконструйовану частину житлового будинку, а також відсутністю письмової заяви або договору співвласників про визначення розміру часток у спільній частковій власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна. Відповідно до відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право власності на 1/2 ч. будинку за адресою АДРЕСА_2 , зареєстроване на праві спільної часткової власності за відповідачем. Добровільно сторони не досягли згоди щодо погодження часток в праві спільної часткової власності на будинок у зв`язку з ухиленням останнього від проведення таких дій, що і змусило звернутися з позовом до суду.

Представник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримали.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений.

Встановлено судом, що позивачу на праві власності належить кв. АДРЕСА_1 (а.с.5), ідеальна частка якої у будинку складає ? (а.с. 23). Рішенням державного реєстратора Кубишко Л.В. відмовлено у проведенні реєстраційних дій, а саме державній реєстрації права власності на частину житлового будинку, в тому числі, оскільки не вказано розмір частки у праві спільної сумісної власності на житловий будинок (а.с.17-18).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ст. ч.1 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України ).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України ).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Зі ст. 319 ч.1ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід визначити, що ідеальна частка кв. АДРЕСА_1 становить 1/2 ч. житлового будинку.

Що стосується решти позовних вимог, то вони не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачу на праві власності належить кв. АДРЕСА_1 (а.с.5), відповідач є власником ? ч. буд. АДРЕСА_2 (а.с. 19-22).

З технічного паспорту на вказаний будинок станом на 05.12.24 р. вбачається, що буд. АДРЕСА_2 фактично складається з 02 ізольованих квартир, які мають 02 відокремлені входи (а.с. 24-26).

Згідно Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, квартира АДРЕСА_3 реконструйована в частину індивідуального житлового буд. АДРЕСА_2 , як будинку садибного типу (а.с. 6-16).

На думку суду, факт володіння відповідачем у даній справі частиною всього будинку не є підставою вважати, що будинок в цілому у встановлений законом спосіб змінив свій статус з багатоквартирного будинку на будинок садибного типу, оскільки доказів на підтвердження цьому матеріали справи не містять.

Також матеріали справи не містять доказів, що квартира у буд. АДРЕСА_2 у встановленому порядку була виділена як окремий об`єкт права власності та поділена в натурі між співвласниками домоволодіння через укладення відповідного договору, який посвідчується в нотаріальному порядку, або у судовому порядку.

Доводи позивача про те, що частка у будинку відповідає певній квартирі у ньому лише свідчать про те, що між співвласниками встановлено певний порядок користування спільним майном.

Отже, за відсутності доказів зміни у встановленому законом порядку правового режиму будинку квартирного типу по АДРЕСА_2 , недотримання всіма співвласниками квартир у цьому будинку порядку виділу або поділу в натурі спільного майна між собою, законних підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 16 ЦК України, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту у спосіб, передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, або у спосіб, не передбачений законом, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

Оскільки окремим об`єктом нерухомого майна у спірних правовідносинах є не буд. АДРЕСА_2 в цілому, а квартира АДРЕСА_3 у цьому будинку, право власності на яку відповідач у даній справі не оспорює, тому відсутні підстави вважати, що права заявниці порушені та потребують судового захисту.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно зі ст. 1 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Згідно частин 1-2 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

У випадку зміни статусу житлового будинку з багатоквартирного на житловий будинок садибного типу, то згідно з положеннями норм статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України при поділі будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі такої частки власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вхід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України.

При поділі нерухомого майна в натурі в разі необхідності його переобладнання та перепланування до ухвалення рішення суду повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки. Залежно від обставин справи підлягають поданню висновки й інших служб, зокрема погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання.

Отже, у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 255, 317, 319, 328, 364, 392 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 5, 7, 9-13, 81, 89, 137, 139, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати, що ідеальна частка кв. АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , становить 1/2 частин житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1

Представник позивача: ОСОБА_1 , місце знаходження АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє місце реєстрації АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Гетьман В. В.