Провадження №2-н/463/236/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

09 червня 2025 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л., вивчивши матеріали заяви Дочірнього підприємства «Газпостач» Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільміськгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

в с т а н о в и в:

стягувач звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 5000 грн., а також сплаченого судового збору.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом було скеровано запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_1 .

З отриманої судом 9 червня 2025 року відповіді вбачається, що остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що дійсно відноситься до Личаківського р-ну м. Львова.

Водночас вивчивши матеріали заяви, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Так відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

При цьому згідно з вимогами ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Зокрема згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України за загальним правилом позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання.

Однак відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, що передбачає випадки застосування правил виключної підсудності, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Згідно з висновком Верховного суду, викладеним у постанові від 10 квітня 2019 року (справа №638/1988/17, провадження №61-30812св18), позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності, оскільки предметом позову є зобов`язання, які випливають з надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення, які надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

Як вбачається з заяви ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз» таким заявлено вимогу про стягнення з боржника заборгованості за послуги з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто, предметом заяви у цій справі є зобов`язання, які виникають з надання послуг постачання природного газу, що надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , та така має розглядатись судом, визначеним за правилами виключної підсудності. Водночас, вказана адреса знаходиться на території Тернопільського р-ну Тернопільської обл., а не Личаківського району м. Львова, а відтак заяву про видачу судового наказу подано з порушенням правил територіальної підсудності.

При цьому слід зауважити, що ч. 8 ст. 165 ЦПК України передбачено можливість постановлення ухвали про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду. Можливості передачі заяви про видачу судового наказу за підсудністю у разі, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - фізичної особи буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, нормами ЦПК України не передбачено.

Беручи до уваги наведене вище, а також те, що ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз» заяву подано з порушенням правил підсудності, приходжу до висновку, що слід відмовити останньому у видачі судового наказу про стягнення заборгованості.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 160, 163, 165, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви Дочірнього підприємства «Газпостач» Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільміськгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Стягувач: Дочірнє підприємство «Газпостач» Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільміськгаз», місцезнаходження: 46008, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Коллонтая Г., 2А, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39456152.

Боржник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Стрепко Н.Л.