Провадження № 2/337/252/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

представника позивача - Заболотної Р.В.,

представника відповідача Сніжка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2024 до суду через систему «Електронний суд» від АТ КБ «ПриватБанк» надійшов позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, який позивач мотивує тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву б/н від 16.06.2011 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms.

15.12.2011 відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 37340,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку.

Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 10/15, тип Універсальна.

Після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору відповідач здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача.

Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступі картки: 1) Кредитна картка номер - 899924, строк дії - 06/18, тип Універсальна GOLD; 2) Кредитна картка номер - 649646, строк дії 12/21, тип - Універсальна GOLD; 3) Кредитна картка номер - 927196, строк дії 11/25, тип - Універсальна GOLD.

В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8 % річних.

У процесі користування кредитним рахунком клієнту були завжди доступні у вільному доступі на сайті банку та у додатку Приват24 умови обслуговування кредитних карток, які банк постійно пропонує клієнту для ознайомлення огляду кожного наступного разу, коли відбуваються навіть незначні зміни.

20.12.2021 відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація про відсоткові ставки по кредитуванню по картковим рахункам. Клієнт не надавав банку жодного разу заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування.

Далі, у процесі користування рахунком 20.12.2021 відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку номер - НОМЕР_2 строк дії 12/25, тип - Універсальна GOLD, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком.

Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті. На момент підписання зазначеної вище Заяви відповідач мав заборгованість, що вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості. Тобто, відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків.

Починаючи з 20.12.2021 відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 40,8%. При цьому за погодженою ставкою Банком нараховано відсотків у розмірі 8209,30 грн.

У зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії РФ, Банк скасував відсоткову ставку у березні 2022р. - розмір 0 %, а в подальшому із 01.04.22р. відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення використаної частини кредитного ліміту та сплати проценті, станом на 16.10.2024 він має заборгованість 45541,28 грн., яка складається з наступного: 37331,98 грн. - заборгованість за тілом кредита, 8209,30 грн. - заборгованість за простроченими відсотками

Позивач просить стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 27.11.2024 по справі за вказаним позовом відкрите спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін.

12.12.2024 через систему «Електронний суд» до суду від представника відповідача адвоката Сніжка Р.В. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

20.01.2025 через систему «Електронний суд» до суду від представника відповідача адвоката Сніжка Р.В. надійшов відзив на позовну заяву та заява про поновлення строку для подання відзиву.

Ухвалою суду від 21.01.2025 відповідачу поновлено строк для подання відзиву на позовну заяву та прийнято його до розгляду.

У відзиві представник відповідача зазначив, що відповідач заперечує проти позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладання між сторонами 16.06.2011 саме кредитного договору і виникнення у них відповідних прав та обов`язків. Додана до позовної заяви Анкета-заява від 16.06.2011, яка підписана ОСОБА_1 , не мстить відомостей про відсоткову ставку. Матеріали справи не містять підтверджень, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщена на сайті ПриватБанку, розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про надання банківських послуг в ПриватБанку, а також що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме у таких зазначених в цих документах розмірах і порядках нарахування, оскільки не містять підпису відповідача.

Також вказує, що копія заяви ОСОБА_1 від 20.12.2021 про приєднання до Умов та Правил надання послуг та Паспорт споживчого кредиту - є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки датовані 20.12.2021, тобто більше ніж через 10 років після підписання ОСОБА_1 анкети-заяви від 16.06.2011, що не виключає можливості повторного укладання кредитного договору з банком, який не є предметом дійсного позову. Крім того паспорт споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 20.12.2021, не є документом, який може підтверджувати умови кредитування, оскільки у вказаному документі передбачено умови кредитування для кредитних карток «Універсальна», «Універсальна Gold», «Картка Platinum», «Картка МС World BlackEdition», «Картка Visa Signature», «Картка МС WorldElite», «Картка Visa Infinite», проте, з його змісту не вбачається умови якої саме кредитної картки погоджувалися.

Розрахунок заборгованості також не є документом, який може підтверджувати умови кредитування, оскільки не містить даних про вид договору, реквізитів розрахункових рахунків чи виду та номеру платіжної картки, на якому (якій) виникла заборгованість. Розрахунок не містить даних щодо посадових осіб, якими він сформований та не скріплений печаткою банку, а відтак, він не може бути належним та допустимим доказом у справі. З наданого розрахунку є незрозумілим, яким чином та, за яких підстав проводилось нарахування відсотків за рахунок кредиту, з урахуванням того, що підписана сторонами Анкета-заява від 16.06.2011 не містить відомостей про необхідність сплати відповідачем будь-яких відсотків.

З виписки за договором б/н за період з 15.12.2011 по 23.10.2024, яка є первинним бухгалтерським документом, вбачається, що в суму заборгованості за тілом кредиту банк включав неправомірно нараховані відсотки за користування кредитом, пені та штраф, які одразу погашав за рахунок кредитних коштів, які включав у тіло кредиту. З цієї виписки вбачається, що всього відповідачем протягом періоду з 15.12.2011 по 23.10.2024 здійснено витрат на суму 218 100,30 грн. та за цей же період внесено коштів на суму 229884,12 грн., до якої входять як поповнення, здійснені відповідачем особисто, так і автоматичне погашення банком обов`язкового платежу за рахунок надходжень від відповідача.

Оскільки погоджених умов щодо відсотків, пені та штрафу між сторонами у справі не мається, то вони безпідставно нараховувались відповідачу, а тому всі кошти сплачувались відповідачем на погашення тіла кредиту, а не на складові заборгованості.

Для визначення розміру заборгованості відповідача за кредитом від суми кредитних коштів, якою скористався відповідач у розмірі 218 100,30 грн., слід відрахувати суму добровільного погашення та суму автоматичного погашення в загальному розмірі 229 884,12 грн., що свідчить про відсутність заборгованості у відповідача за тілом кредиту, оскільки розмір внесених коштів значно перевищує суму тих коштів, якими скористався відповідач як кредитом. Просить у задоволенні позову відмовити.

31.01.2025 від представника АТ КБ «ПриватБанк» надійшла відповідь на відзив, в якому позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що відповідач підписанням Анкети-заяви 16.06.2011 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами, що розміщена на офіційному сайті Банку, є договором про надання банківських послуг. 15.12.2011 відповідачу було відкрито банківський рахунок № НОМЕР_1 , ключем о якого є пластикова картка, яку отримав відповідач та мобільний телефон, який він вказав в заяві. З виписки по картковому рахунку відповідача прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що він користувався грошима, а отже отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Зазначає, що з матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30% на рік), вказано розміри комісії та штрафів тощо. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Внесені кошти розподілялись Банком у відповідності до умов кредитного договору. Кредитний договір є чинним, а заперечення відповідача нічим не обґрунтовані.

14.02.2025 від представника відповідача адвоката Сніжка Р.В. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких просить у задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити з підтавав, які ним вже викладені у відзиві на позовну заяву.

03.03.2025 від представника АТ КБ «ПриватБанк» надійшли пояснення на заперечення представника відповідача, в який просить задовольнити позовні вимоги Банку.

В судовому засіданні представник позивача Заболотна Р.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях, просила позов задовольнити.

Представник відповідача адвокат Сніжко Р.В. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, просив у задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовити в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь на відзив.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріли справи, суд прийшов о таких висновків.

Так, відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ст. 3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст. 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ст. 526, 530, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.

Так, згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Суд встановив, що 16.06.2011 відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з Анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

В Анкеті-заяві (арк.84 т.1) зазначено, що відповідач, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку, виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку (тип картки не визначений). Бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка «Універсальна» GOLD не зазначений. Зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банка, які надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанка www.privatbank.ua.

Також судом встановлено, що 20.12.2021 відповідач ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація про відсоткові ставки по кредитуванню по картковим рахункам за типами кредитного продукту (арк.96-99 т.1).

Крім того, 20.12.2021 відповідач ОСОБА_1 підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», з метою відкриття та обслуговування поточного рахунку, споживчого кредитування. Вказана заява містить, зокрема, істотні умови кредитування у вигляді кредитної лінії на 12 місяців з пролонгацією на споживчі цілі із процентною ставкою 42% річних для карт Універсальна, 40,8% річних для карт Універсальна GOLD тощо (арк.85-95 т.1).

Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованості (арк.21-59 т.1) та випискою по рахунку (арк.60-83 т.1), заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед Банком за вищевказаним кредитним договором станом на 16.10.2024 становить 45541,28 грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 37331,98 грн., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 8209,30 грн.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову через таке.

В даному випадку суд виходить з того, що згідно з розрахунком заборгованості за вищевказаним кредитним договором, який наданий Банком, заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед Банком становить 45541,28 грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 37331,98 грн., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 8209,30 грн.

В той же час суд враховує, що в Анкеті-заяві від 16.06.2011 не зазначений порядок та строки повернення кредиту, тип кредитної картки, розмір кредитного ліміту, а також розмір процентів за користування кредитом.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування процентів за кредитом, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, вказуючи, що цей документ разом із Анкетою-заявою становлять договір про надання банківських послуг, який є договором приєднання і який було укладено між сторонами.

З огляду на зміст ст.633, 634 ЦК України, умови договору приєднання розроблює підприємець - в даному випадку АТ КБ «Приватбанк». Другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що надані суду позивачем Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не містять підпису відповідача ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови були складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме їх розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи 16.06.2011 Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами в зазначених в цих документах строки та розмірах з відповідним порядком нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

У постанові від 03.07.2019 у справі№342/180/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку про те, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

За таких обставин, без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови надання банківських послуг, враховуючи відсутність в Анкеті-заяві від 06.06.2011 домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, тобто за відсутності обґрунтованих підтверджень прийняття відповідачем цих умов, наданий банком Витяг з Умов не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, а відтак підстави брати їх до уваги відсутні.

При цьому суд також враховує, що достовірних доказів про типи виданих на підставі Анкети-заяви від 16.06.2011 відповідачу ОСОБА_1 кредитних карток, про строк їх дії, на що вказує позивач у позовній заяві, суду не надано.

Також в матеріалах справи відсутні достовірні та достатні докази про старт карткового рахунку по картці, яка була видана відповідачу на підставі Анкети-заяви від 16.06.2011 із зазначенням встановлення кредитного ліміту, його розмір.

Крім того, варто зауважити, що договірні правовідносини виникли між Банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів».

У п.19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року №39/248 зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні від 11.07.2013у справі №1-12/2013 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» зазначив, що з огляду на приписи ч.4 ст.42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту.

Виходячи з основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд вважає, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений шляхом приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем Банк дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, яка діяла на час підписання відповідачем Анкети-заяви), про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем у письмовому вигляді істотної умови кредитного договору ціни у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У зв`язку з цим суд не знаходить законних підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 8209,30 грн. і в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту, суд прийшов до висновку, що такі позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Так, з виписки про рух коштів по картці та розрахунку заборгованості вбачається, що банком нараховувались та автоматично списувались з рахунку відповідача відсотки за користування кредитом.

Отже, заборгованість за тілом кредиту утворювалась, у тому числі, у зв`язку із списанням банком з рахунку відсотків, постійно збільшуючи його. У зв`язку з цим суд прийшов до висновку, що сума, яка була стягнута з відповідача в позасудовому порядку, шляхом автоматичного списання з його карткового рахунку відсотків, підлягає врахуванню при визначенні загального розміру заборгованості, оскільки стягненню з відповідача підлягає сума саме неповернутих коштів.

З наданих позивачем документів, судом встановлено, що з рахунку ОСОБА_1 автоматично списано відсотків за використання кредитного ліміту у розмірі 58882,30 грн., які слід врахувати при визначення розміру заборгованості за тілом кредиту.

Таким чином загальний розмір грошових коштів, які були використані відповідачем з рахунку, як у готівковій так і безготівковій формі, становить 216 838,70 грн. (275721 грн. 58882,30 грн.), а загальний розмір грошових коштів, які були внесені відповідачем на рахунок відповідно до банківської виписки, як у готівковій так і безготівковій формі, у тому числі, як шляхом самостійного поповнення так і шляхом автоматичного переказу позивачем з інших рахунків відповідача, становить 229887,12 грн.

Отже, враховуючи, що сума внесених на картрахунок коштів перевищує суму отриманого кредиту, яким користувався відповідач, тому внесеними коштами повністю покрито всю суму отриманого кредиту, та в такому разі заборгованість за тілом кредиту повністю відсутня.

Що стосується заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 20.12.2021 та паспорту споживчого кредиту від 20.12.2021, які підписані відповідачем та містяться у справі, то суд не бере їх до уваги при ухвалення рішення у даній справі, оскільки за змістом даних документів в них немає жодного посилання на те, що вони є складовою Анкети-заяви б/н від 16.06.2011 і мають до неї будь-яке відношення, що не виключає можливості повторного укладання кредитного договору з банком, який не є предметом дійсного позову. При цьому за вимогами позову, позивач просить стягнути заборгованість саме за кредитним договором №б/н від 16.06.2011, умови якого, як вже зазначив суд раніше, не містять узгодження зі відповідачем у письмовому вигляді такої істотної умови кредитного договору, як сплата процентів за користування кредитними коштами.

На підставі вищевикладеного, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Згідно з ст.141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265 ЦПК України, суд.

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк ««ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторін:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 09 червня 2025 року.

Суддя М.В. Сидорова