Справа № 497/1741/25
Провадження № 2/497/1163/25
УХВАЛА

08.08.25 року суддя Болградського районного суду Одеської області Раца В.А., розглянувши матеріали по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» про стягнення безпідставно отриманих грошей,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Цоєва В.В. звернулася до Болградського районного суду Одеської області в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою та просить стягнути з відповідача безпідставно отримані у виконавчому провадження № 67100314 від 13.10.2021 року гроші в розмірі 79 296,00 грн.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Раца В.А.

Суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє, в тому числі, підсудність даної справи суду, до якого вона подана.

Підстави та порядок передачі справи з одного суду до іншого визначено статтею 31 ЦПК України. Так, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу (частина перша статті 31 ЦПК України).

У параграфі 3 глави 2 розділу І ЦПК України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі ЦПК України встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (стаття 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 26), правила альтернативної підсудності (стаття 28), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Стаття 28 ЦПК України встановлює правила підсудності справ за вибором позивача, яку ще називають альтернативною підсудністю.

Альтернативною називають підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу.

Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян.

Специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.

Відповідно до ч.5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду із позовом до ТОВ «ФК «Еліт фінанс» про стягнення на свою користь коштів у розмірі 79 296,00 грн, отриманих без правових підстав (безпідставно набутих грошових коштів) під час примусового виконання виконавчого напису №133596 від 10.06.2021 року, який був скасований рішенням Болградського районного суду Одеської області від 29.04.2025 року.

Підсудність представник обґрунтовує тим, що позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, розглядався відповідно до ч.5 ст. 28 ЦПК України, тому на думку представника, оскільки, вимоги за даним позовом є похідними та взаємопов`язаними з позовом, справу може бути розглянуто Болградським районним судом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування», цей закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.

Також звертаючись до Болградського районного суду Одеської області з позовною заявою представник позивача посилалася на положення Закону України «Про захист прав споживачів» вважаючи, що позивач є споживачем послуг, права якого порушено відповідачем.

Відповідно до преамбули до Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п.17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Отже, спір, який ініціював позивач ОСОБА_1 , безпосередньо не пов`язаний з порушенням прав споживача, а останній не заявив вимоги про стягнення коштів за споживчим кредитом, а заявив вимоги про стягнення з відповідача на свою користь коштів у розмірі 79 296,00 грн, отриманих без правових підстав (безпідставно набутих грошових коштів під час примусового виконання виконавчого документу).

З матеріалів справи вбачається, що юридичною адресою відповідача є: м. Київ, вул. Солом`янська, в той час як зареєстрованим місцем проживання позивача є с. Владичень Болградського району Одеської області.

А відтак, виходячи з вимог позову та його обґрунтування, до правовідносин, які виникли у вказаній справі не застосовується Закон України «Про захист прав споживачів», а також інша альтернативна підсудність, тому позивач відповідно до положень ч. 5 ст. 28 ЦПК України не правомірно пред`явив (звернувся) зі своїм позовом за місцем свого проживання, скориставшись правом альтернативної підсудності.

Отже, спір між сторонами виник з приводу стягнення безпідставно набутих коштів, стягнутих під час примусового виконання виконавчого напису, таким чином суд вважає, що дія норм Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюються на виниклі між позивачем та відповідачем правовідносини щодо повернення безпідставно набутих коштів.

Відтак, підсудність даної справи має визначатися за загальними правилами підсудності, визначеними ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

Згідно з ч.9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 цього Кодексу суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються; справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Отже, суд вважає, що дану позовну заяву слід направити для розгляду за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва відповідно до положень ч.2 ст. 27 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.27,28,31,32,33,187,260,261,353,354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу №497/1741/25, провадження №2/497/1163/25, за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» про стягнення безпідставно отриманих грошей передати за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва (03113, м.Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 та м. Київ, вул. Грушецька, 1).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, особи, які не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.А.Раца