Справа № 393/74/25
пров. 2/393/88/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року селище Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Подліпенця Є.О.,

за участю секретаря судових засідань Гладир К.С.,

учасники справи:

позивач приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області

Брандальський Д.С.,

відповідач - ОСОБА_1 ,

відповідачка ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРУМТЕХ ЛТД»,

представники учасників справи:

представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Ковальов Ю.В.,

представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача адвокат Жук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Кам`янець, в режимі відеоконференції, за допомогою Підсистеми відеоконференцзв`язку з використанням власних технічних засобів, за участі позивача ОСОБА_3 , представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Ковальова Ю.В., представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача адвоката Жука В.В., в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Брандальського Дмитра Сергійовича до ОСОБА_1 та до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРУМТЕХ ЛТД» про визнання правочину недійсним ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом, вказуючи, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження (АСВП №76029018) з примусового виконання ухвали Новгородківського районного суду Кіровоградської області про затвердження мирової угоди від 14.05.2024р. у справі №393/52/24, якою затверджено мирову угоду, укладену між ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД» та ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, якою: 1). Відповідач ОСОБА_1 визнає свої грошові зобов`язання перед позивачем ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД» за шкоду, яка виникла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 26.06.2023 року о 08:45 год. в смт Новгородка, Кіровоградської області по вул. Криворізька на перехресті дороги Н-23 та вул. Авер`янова, з вини ОСОБА_1 , в сумі: 320000,00 гривень; витрат по сплаті судового збору в розмірі 50 % від загального сплаченого судового збору в сумі 5152,15 грн; 2). Сторони дійшли згоди, що відповідач ОСОБА_1 , у строк не більше 30 (тридцяти) робочих днів з дати затвердження судом даної мирової угоди, зобов`язується сплатити на поточний рахунок позивача ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД», суму - 320000,00 гривень; - витрат по сплаті судового збору в розмірі 50 % від загального сплаченого судового збору в сумі 5152,15 грн; 3). Датою виконання грошового зобов`язання відповідачем є дата повного зарахування грошових коштів на поточний рахунок позивача за наступними реквізитами: ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД», , р/р НОМЕР_1 , в АТ "УКРСИББАНК", м. Київ, МФО 351005. Текст мирової угоди підписаний представником позивача, а саме директором ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД» Пошотян Л.М. та відповідачем ОСОБА_1 і зазначені реквізити останніх. У зв`язку з невиконанням відповідачем мирової угоди, 12.09.2024р. приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Брандальським Д.С., керуючись ст.ст. 3,4,24,25,26,27 «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Також, 12.09.2024р. приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Брандальським Д.С. винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди та витрат виконавчого провадження. 13.09.2024р. приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Брандальським Д.С., керуючись ст. 18,48,56 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт коштів боржника. У зв`язку з відсутністю грошових коштів на відкритих рахунках боржника, 13.09.2024р. винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: автомобіля ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , місцезнаходження якого невідоме. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником було зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0648, площею 9,49 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Верблюзької сільської ради Кропивницького (Новгородківського) району, Кіровоградської області. Зазначена земельна ділянка належала боржнику на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 793, виданий 25.08.2011, видавник: Голобородько О.В. державний нотаріус Новгородківської районної державної нотаріальної контори. Проте, вказане вище речове право на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0648 було припинено 17.08.2023р. на підставі договору дарування, серія та номер: 3, виданий 17.08.2023, видавник: Голобородько О.В. приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області. Обдарований ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 . Ціна нерухомого майна, встановлена у договорі: 225 326,95 грн. Іншого нерухомого майна за боржником не зареєстровано та не було зареєстровано. 23.09.2024р. на адресу приватного виконавця надійшла заява від боржника ОСОБА_1 , щодо зняття арешту коштів, що мають соціальне призначення, а саме: пенсії. 24.09.2024р. приватним виконавцем, керуючись ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про зняття арешту з коштів (пенсії), що зараховується на рахунок НОМЕР_5 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк» та належить боржнику. 24.09.2024р. та 17.10.2024р. приватним виконавцем на адресу боржника було направлено виклик приватного виконавця, з метою надати боржником пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа. Боржник проігнорував законні вимоги виконавця, за викликом не з`явився. 19.11.2024р. на адресу приватного виконавця надійшла заява від боржника, відповідно до якої виконувати мирову угоду немає можливості, так як боржник являється інвалідом ІІ групи, отримує пенсію, інших доходів немає. Майна у власності немає, проживає у житловому будинку, що належить дружині боржника на підставі договору дарування. Станом на день звернення до суду боржником не сплачено заборгованість (повністю чи частково), проігноровано законні вимоги виконавця, не виконано обов`язок щодо подання декларації про доходи та майно. Тобто, будь-яке інше майно, в тому числі грошові кошти на рахунках, на яке можливо було б звернути стягнення з метою погашення заборгованості та виконання мирової угоди у боржника відсутнє, боржник не вчиняє жодних дій, спрямованих на виконання своїх грошових зобов`язань. А тому, договір дарування, серія та номер: 3, виданий 17.08.2023, видавник: Голобородько О.В. приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області є таким, що укладений боржником на шкоду стягувачу - ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД», з метою уникнення звернення стягнення на майно та приховування такого майна від виконання в майбутньому. Про фраудаторність договору свідчить те, нерухоме майно, яке було належне боржнику, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер :02:001:0648 було відчужено на підставі договору дарування, серія та номер: 3, 17.08.2023р. доньці боржника - ОСОБА_2 , після вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (що було вчинено 26.06.2023р.). 22.08.2023р. боржником надано суду письмову заяву, в якій визнано свою вину у вчиненні правопорушення. 23.08.2023р. постановою Новгородківського районного суду Кіровоградської області у справі №393/422/23 боржника ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Після визнання боржника винним у адміністративному правопорушенні, стягувачем - ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД» подано позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди 686 954,06 грн, оскільки відповідач скоїв ДТП, під час якої було пошкоджено транспортний засіб належний позивачу. Результатом розгляду вказаної вище позовної заяви ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД» є ухвала про затвердження мирової угоди від 14.05.2024 (справа №393/52/24), невиконання якої боржником і стало підставою для відкриття виконавчого провадження (АСВП №76029018). Поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Тому усі боржники мають на меті добросовісно виконувати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання надати справедливе та своєчасне задоволення прав та правомірні інтересів кредиторів. Правочин, учинений боржником у період настання в нього погашення зобов`язання перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (правочину, вчиненого боржником на шкоду кредитору). При цьому та обставина, що правочин з третьою особою якому боржник відчужив майно, реально виконаний, не виключає тієї обставини, що він направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника та, відповідно, може бути визнаний недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства. Обов`язок ініціювання будь-якого наступного судового процесу з метою виконання попереднього судового рішення ЗУ «Про виконавче провадження» покладено на компетентні органи, уповноважені державою на забезпечення виконання судових рішень, а не на кредитора, який правомірно очікує від держави належного виконання остаточного судового рішення про стягнення боргу. Враховуючи викладене, позивач змушений був звертатись до суду за захистом прав та законних інтересів стягувача ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД» та просить визнати недійсним договір дарування, серія та номер: 3, виданий 17.08.2023, видавник: Голобородько О.В. приватний нотаріус Кропивницького районного округу Кіровоградської області, яким боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 відчужив належне йому нерухоме майно, а саме подарував ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0648, площею 9,49 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Верблюзької сільської ради, Кропивницького (Новгородківського) району, Кіровоградської області та стягнути з відповідачів судові витрати.

Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 05.02.2025 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання. Крім цього, відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Ковальов Ю.В. 26.02.2025 року надіслав відзив на позовну заяву в якому вказав, що заперечує проти позовних вимог, вважає їх безпідставними та необґрунтованими та звертає увагу суду на те, що доводи позову не підтверджені жодними доказами, а ґрунтуються лише на припущеннях позивача та явним перекручуванням дійсних обставин справи. Позивач зловживаючи своїми процесуальними правами вводить в оману, що вказує на зацікавленість приватного виконавця у продажі вищезазначеного нерухомого майна. Фраудаторні правочини у цивільній доктрині це правочини, які вчиняються сторонами з порушенням принципів доброчесності та з метою приховування боржником своїх активів від звернення на них стягнення окремими кредиторами за зобов`язаннями боржника, завдаючи тим самим шкоди цьому кредитору. У ЦК України немає окремого визначення фраудаторних правочинів, їх ідентифікація досягається через застосування принципів (загальних засад) цивільного законодавства та меж здійснення цивільних прав. Договір дарування є фраудаторним також і після відкриття виконавчого провадження при наявності постанови виконавця про накладення арешту на майно боржника (в т.ч. не внесеної до Єдиного державного реєстру речових прав). Обізнаність боржника про початок процедури примусового стягнення боргу чи неможливість боржника за всіма обставинами не знати про цю процедуру, в т.ч. через неоскарження судового рішення, додатково свідчать про недобросовісність подальшого дарування нерухомості. У постанові ВС у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 №638/2304/17 зроблено висновок, що недійсність договору як приватно-правова категорія покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Помилка внаслідок незнання закону, чи неправильного його тлумачення однією зі сторін, не є підставою для визнання правочину недійсним. Верховний Суд констатував, що власник майна має право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном. Згідно ч.1 ст. 722 ЦК України, право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Оспорюваний правочин вчинений до появи будь-яких боргових зобов`язань. На момент вчинення оспорюваного правочину не існувало будь-яких боргових зобов`язань відповідачів та не було відкрито будь-яких справ у судах про стягнення будь-яких сум. Договір дарування реальний, відповідає нормам ЦК України. Отже, враховуючи презумпцію правомірності правочину, добросовісну поведінку з боку сторін договору, відсутність доказів небажання настання реальних наслідків правочину є самостійною підставою для відмови в позові. Визнання фраудаторного правочину недійсним не є безумовною підставою для витребування відчуженого за ним майна з володіння останнього набувача. Необхідною передумовою для цього є встановлення обставин щодо недобросовісності саме цього набувача. Верховний Суд виходить із того, що майно, яке було відчужене за фраудаторним правочином за відсутності дефекта волі, не може бути витребуване саме у добросовісного набувача згідно з приписами ст. 388 ЦК України. Виходячи з викладених обставин, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач надіслав до суду 04.03.2025 року відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вказав, що після визнання відповідача ОСОБА_1 винним у адміністративному правопорушенні, стягувачем ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД» подано позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 686 954,06 грн, оскільки відповідач скоїв ДТП, під час якої було пошкоджено транспортний засіб належний ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД». На підстав взаємних поступок, результатом розгляду вказаної вище заяви ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД» стала ухвала про затвердження мирової угоди від 14.05.2024р. (справа №393/52/24). Проте ОСОБА_1 у встановлені строки та порядку ухвалу від 14.05.2024р. у справі №393/52/24 не виконав, заборгованість стягувачу не погасив. Невиконання ОСОБА_1 судового рішення і стало підставою для відкриття виконавчого провадження (АСВП №76029018). І вже в ході виконавчого провадження ОСОБА_1 заборгованість (повністю чи частково) сплачено не було, а також було проігноровано законні вимоги виконавця, не виконано обов`язок щодо подання декларації про доходи та майно. Перевіркою майнового стану, встановлено, що боржник 17.08.2023р. на підставі договору дарування, серія та номер: 3, виданий 17.08.2023, видавник: Голобородько О.В. приватний нотаріус Кропивницького районного округу Кіровоградської області, відчужив належне йому нерухоме майно, а саме: подарував ОСОБА_4 земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0648, площею 9,49 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Верблюзької сільської ради, Кропивницького (Новгородківського) району, Кіровоградської області. ОСОБА_1 вчинив дії по безоплатному відчуженню належного майна та повідомив, що немає можливості виконати мирову угоду, оскільки в нього відсутні кошти та майно на яке можна звернути стягнення. Отже, зазначені дії боржника щодо безоплатної відчуження земельної ділянки у період з моменту завдання матеріальної шкоди стягувачу до затвердження мирової угоди не можуть вважатися добросовісними та такими, що не були на завдання шкоди законним інтересам інших осіб. Відповідно з боку ОСОБА_1 відбулося зловживання правом на відчуження земельної ділянки, що в свою чергу позбавило ОСОБА_1 єдиного майнового активу за рахунок якого можна було б виконати мирову угоду. Приватно-правовий інструментарій (зокрема, вчинення договору дарування) не повинен використовуватись учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу, що набрало законної сили. Відтак, ОСОБА_1 , який відчужив майно на підставі безоплатного договору на користь своєї доньки, після вчинення адмінправопорушення та завдання матеріальної шкоди (26.06.2023), діяв очевидно недобросовісно та зловживав правами стосовно кредитора, оскільки оспорюваний договорів направлено на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, вважає, що така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може визнаний судом недійсним. Боржник (дарувальник), проти якого розпочате судове провадження про стягнення боргу, та його діти (обдаровані), які укладають договір дарування, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора. Оскільки укладають договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводять до зловживання правом. Як наслідок не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п.6 ст.3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (ч.3 ст. 13 ЦК України). Зважаючи на вищевикладені обставини, відзив відповідача є необгрунтованим, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Ковальов Ю.В. 10.03.2025р. надіслав до суду заперечення на відповідь на відзив в якому вказав, що критеріями, для кваліфікації договору, як фраундаторного, є, зокрема: відчуження майна за наявності значної непогашеності заборгованості; відчуження майна боржником після пред`явлення до нього позову про стягнення такої заборгованості. Оскільки фраудаторність правочину визначається обставинами, які мали місце саме у часі його вчинення, презумпція правомірності правочину може бути спростована тільки вагомими доказами, які у своїй сукупності засвідчують швидкість вчиненого правочину, вживання права на зло. Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання правочину стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатись судом на момент його вчинення. На момент укладання правочину відповідач ОСОБА_1 не був боржником. Жодного судового рішення чи будь-яких матеріальних претензій до ОСОБА_1 на момент укладення оспорюваного правочину не існувало. ОСОБА_1 є інвалідом та має поважний вік, тому при житті використав своє право розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Непорушність власності є однією з найважливіших засад не тільки цивільного права, а й права загалом. Виходячи з викладених обставин, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 20.03.2025 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та наполягав на його задоволенні посилаючи на підставі вказані у позові та у відповіді на відзив на позовну заяву.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Ковальов Ю.В. під час розгляду справи просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на підстави викладені у відзиву на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, проте 22.04.2025р. надав до суду письмове клопотання в якому просив проводити розгляд справи без його участі, за станом свого здоров`я.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання такж не з`явилася, про розгляд справи була належним чином повідомлена, про причини своєї неявки суд не повідомляла, з відповідними заявами та клопотаннями до суду не зверталася.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРУМТЕХ ЛТД» в судовому засіданні підтримав позов та просив суд його задовольнити.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи та їх представників достатніми, суд розглянув справу на підставі наявних у справі доказах у відсутність відповідачів, які не з`явилися до суду.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідачки та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, розглянувши письмову заяву відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд встановив наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом, і підтверджується поясненнями сторін та матеріалами справи, постановою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 22.08.2023 року у справі №393/422/23 відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке сталося 26.06.2023 року о 08:45 год. в смт Новгородка, Кіровоградської області по вул. Криворізька на перехресті дороги Н-23 та вул. Авер`янова, де ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21114, номерний знак НОМЕР_7 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.4 «Дати дорогу» та виїхав на головну дорогу, не надавши перевагу у русі транспортному засобу DAF, номерний знак НОМЕР_8 з причепом RENDERS, номерний знак НОМЕР_9 , який належав потерпілій особі ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД», який рухався по головній дорозі, чим спричинив зіткнення даних автомобілів, в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 8.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. 22.08.2023р. ОСОБА_1 було надано до суду письмову заяву, в якій останній визнав свою вину у вчиненні даного правопорушення (а.с. 51--52).

Після визнання боржника винним у адміністративному правопорушенні, позивачем як потерпілою особою, у лютому 2024 року подано позовну заяву до суду про стягнення з ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 686 954,06 грн, оскільки відповідач скоїв ДТП, під час якої було пошкоджено транспортний засіб належний позивачу.

Результатом розгляду вказаної вище позовної заяви ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД» є ухвала Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 14.05.2024р. у справі №393/52/24, якою затверджено мирову угоду, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРУМТЕХ ЛТД» та ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРУМТЕХ ЛТД» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, якою: 1). Відповідач ОСОБА_1 визнає свої грошові зобов`язання перед позивачем ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД» за шкоду, яка виникла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 26.06.2023 року о 08:45 год. в смт Новгородка, Кіровоградської області по вул. Криворізька на перехресті дороги Н-23 та вул. Авер`янова, з вини ОСОБА_1 , в сумі: 320000,00 гривень; витрат по сплаті судового збору в розмірі 50 % від загального сплаченого судового збору в сумі 5152,15 грн; 2). Сторони дійшли згоди, що відповідач ОСОБА_1 , у строк не більше 30 (тридцяти) робочих днів з дати затвердження судом даної мирової угоди, зобов`язується сплатити на поточний рахунок позивача ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД», суму - 320000,00 гривень; - витрат по сплаті судового збору в розмірі 50 % від загального сплаченого судового збору в сумі 5152,15 грн; 3). Датою виконання грошового зобов`язання відповідачем є дата повного зарахування грошових коштів на поточний рахунок позивача за наступними реквізитами: ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД», , р/р НОМЕР_1 , в АТ "УКРСИББАНК", м. Київ, МФО 351005. Текст мирової угоди підписаний представником позивача, а саме директором ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД» Пошотян Л.М. та відповідачем ОСОБА_1 і зазначені реквізити останніх (а.с. 23-24).

У зв`язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_1 вищевказаної мирової угоди 04.09.2024р. директором ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД» було подано приватному виконавцю виконавчого округу Кіровоградської області Брандальському Д.С. заяву про примусове виконання рішення (а.с. 21-22).

12.09.2024р. на підставі заяви директора ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД» від 04.09.2024р. приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Брандальським Д.С., керуючись ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №76029018) з примусового виконання ухвали Новгородківського районного суду Кіровоградської області №393/52/24 виданої 14.05.2024р. та копію постанови направлено на адресу боржника ОСОБА_1 та стягувача ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД» для виконання та для відома (а.с. 36-37).

Також, 12.09.2024р. приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Брандальським Д.С. винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди та витрат виконавчого провадження та копію постанови направлено на адресу боржника ОСОБА_1 та стягувача ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД» для виконання та для відома (а.с. 32-35).

13.09.2024р. приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Брандальським Д.С., керуючись ст. 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 (а.с. 27-29).

У зв`язку з відсутністю грошових коштів на відкритих рахунках боржника ОСОБА_1 13.09.2024р. приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Брандальським Д.С. винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: автомобіля ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , місцезнаходження якого невідоме (а.с. 25-26).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником було зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0648, площею 9,49 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Верблюзької сільської ради Кропивницького (Новгородківського) району, Кіровоградської області. Зазначена земельна ділянка належала боржнику на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 793, виданий 25.08.2011, видавник: Голобородько О.В. державний нотаріус Новгородківської районної державної нотаріальної контори. Проте, вказане вище речове право на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0648 було припинено 17.08.2023р. на підставі договору дарування, серія та номер: 3, виданий 17.08.2023, видавник: Голобородько О.В. приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області. Обдарований ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 . Ціна нерухомого майна, встановлена у договорі: 225 326,95 грн. Іншого нерухомого майна за боржником не зареєстровано та не було зареєстровано (а.с.13-18).

23.09.2024р. на адресу приватного виконавця надійшла заява від боржника ОСОБА_1 від 19.09.2024р., щодо зняття арешту коштів, що мають соціальне призначення, а саме: пенсії (а.с. 46).

24.09.2024р. приватним виконавцем, керуючись ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про зняття арешту з коштів (пенсії), що зараховується на рахунок НОМЕР_5 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк» та належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.41).

24.09.2024р. та 17.10.2024р. приватним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_1 було направлено виклик приватного виконавця, з метою надати боржником пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, та боржник проігнорував законні вимоги виконавця, за викликом не з`явився (а.с. 38-39).

19.11.2024р. на адресу приватного виконавця надійшла заява від боржника ОСОБА_1 , відповідно до якої виконувати мирову угоду немає можливості, так як останній являється інвалідом ІІ групи, отримує пенсію, інших доходів немає. Майна у власності немає, проживає у житловому будинку, що належить дружині боржника на підставі договору дарування (а.с. 42-45).

Згідно договору дарування, серія та номер: 3, виданий 17.08.2023, видавник: Голобородько О.В. приватний нотаріус Кропивницького районного округу Кіровоградської області, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 відчужив належне йому нерухоме майно, а саме подарував ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0648, площею 9,49 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Верблюзької сільської ради, Кропивницького (Новгородківського) району, Кіровоградської області (а.с. 47-48).

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України).

Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення чи унеможливлення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили.

Про зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа (особи) «використовувала/використовували право на зло»; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які «потерпають» від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи /осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).

Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення приватних прав та інтересів або ж їх відновлювати. До правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Тобто, правовим наслідком недійсності договору є по своїй суті «нівелювання» правового результату породженого таким договором (тобто вважається, що не відбулося переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав взагалі).

Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (частина третя статті 215 ЦК України). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц, зроблено висновок, що: «позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України».

Тобто, Велика Палата Верховного Суду у справі № 369/11268/16-ц сформулювала підхід, за яким допускається кваліфікація фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як: фіктивного (стаття 234 ЦК України); такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України); такого, що порушує публічний порядок (частини перша та друга статті 228 ЦК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 липня 2019 року в справі № 405/1820/17, вказано, що «цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку). Боржник (дарувальник), який відчужує майно на підставі безвідплатного договору на користь своєї матері після пред`явлення до нього позову банку про стягнення заборгованості, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора, оскільки уклав договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України)».

Договір як приватно-правова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, покликаний забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приватно-правовий інструментарій (зокрема, вчинення фраудаторного договору) не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення чи унеможливлення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили, чи виконавчого напису (постанова Верховного Суду від 05 квітня 2023 року в справі № 523/17429/20).

Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір.

Застосування конструкції «фраудаторності» при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, дружина чи колишня дружина боржника, чоловік чи колишній чоловік боржника, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника) (вказані висновки сформульовані у постановах Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 755/17944/18; від 26 квітня 2023 року в справі № 644/5819/20).

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України. Підстави недійсності правочину визначені у статті 215 ЦК України.

За договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність (частина перша статті 717 ЦК України).

За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним (частина перша та друга статті 234 ЦК України).

Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним. Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки (постанова Верховного Суду від 15 травня 2019 року в справі № 723/405/17).

У своїй постанові від 14 серпня 2024 року у справі № 504/112/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зауважив, що: недійсність фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні має гарантувати інтереси кредитора (кредиторів) «через можливість доступу до майна боржника», навіть і того, що знаходиться в інших осіб. Метою позаконкурсного оспорювання є повернення майна боржнику задля звернення на них стягнення, тобто, щоб кредитор опинився в тому положенні, яке він мав до вчинення фраудаторного правочину; в практиці касаційного суду допускається кваліфікація фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як фіктивного (стаття 234 ЦК України) чи такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України). Одна й інша підстави для кваліфікації правочину як фраудаторного побудовані законодавцем за моделлю оспорюваного правочину. Тобто, оспорення правочину має відбуватися за ініціативою кредитора як заінтересованої особи шляхом пред`явлення позовної вимоги про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, ресцисорний позов); кваліфікація правочину як фіктивного виключається, якщо на виконання оспорюваного правочину було передано майно чи відбувся перехід прав; натомість для кваліфікації фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України) не має значення, що на виконання оспорюваного правочину було передано майно чи відбувся перехід прав. Важливим для кваліфікації такого правочину як фраудаторного є те, що внаслідок його вчинення відбувається, зокрема, унеможливлення звернення стягнення на майно боржника чи зменшується обсяг його майна; очевидно, що одночасна кваліфікація оспорюваного фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як фіктивного (стаття 234 ЦК України) і такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України) не допускається.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина перша статті 81 ЦПК України).

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надаючи оцінку твердженням стороні позивача про визнання оспорюваного договору дарування недійсним з підстав фраудаторності, його фіктивності, суд дійшов висновку, що позивач не довів обставин, необхідних для визнання оспорюваного договору недійсним з підстав фраудаторності, як і не довів порушення своїх прав та законних інтересів укладенням оспорюваного договору дарування.

Як зазначалося вище, 17.08.2023р. між ОСОБА_1 (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдарований) був укладений договір дарування земельної ділянки, площею 9,4855 га за кадастровим номером :02:001:0648, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, розташованої на території Верблюзької сільської ради, Кропивницького (Новгородківського) району, Кіровоградської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Голобородько О.В., за яким дарувальник безоплатно передав у власність - подарував доньці, а обдаровувана прийняла в дар вказану земельну ділянку.

Перед укладенням оспорюваного договору дарування відповідач ОСОБА_1 був власником земельної ділянки, площею 9,4855 га за кадастровим номером :02:001:0648, мав право розпоряджатися нею на власний розсуд.

Предмет дарування на час укладання спірного договору не мав жодних обтяжень права власності, не перебував під арештом чи забороною, ні під заставою, був вільний від будь-яких обтяжень та обмежень.

Цей факт було перевірено нотаріусом під час посвідчення договору.

Приватним нотаріусом на виконання вимог Закону України «Про нотаріат» було встановлено осіб, а також перевірено відсутність податкової застави, заборони відчуження або арешту майна.

А воля саме сторін оспорюваного договору була спрямована на встановлення цивільно-правових відносин, які передбачені цим договором.

Отже, вказаний правочин є реально виконаними.

Крім того, даючи оцінку зазначеним обставинам, судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 26.06.2023р. вчинено адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. 23.08.2023р. постановою Новгородківського районного суду Кіровоградської області у справі №393/422/23 боржника ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В лютому 2024 року ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД» як потерпілою особою подано позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди 686 954,06 грн, оскільки відповідач скоїв ДТП, під час якої було пошкоджено транспортний засіб належний останньому. Результатом розгляду вказаної вище позовної заяви ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД» є ухвала про затвердження мирової угоди від 14.05.2024 (справа №393/52/24).

Тобто, позивачем не доведено вчинення неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 , а саме того, що на день укладення договору дарування земельної ділянки 17.08.2023р. було судове рішення або розпочато судове провадження про стягнення з відповідача ОСОБА_1 матеріальної шкоди завданої ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД» у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП навіть ще не була розглянута судом на день укладення оспорюваного договору дарування, а надана суду ОСОБА_1 , письмова заява від 22.08.2023р. в якій він визнав свою вину у вчиненні правопорушення, не доводить того, що суд лише на підставі заяви встановив винність особи у вчиненні правопорушення, не дослідивши повно і всебічно матеріалів справи та не встановивши всіх обставин події та складу адміністративного правопорушення. Крім цього вказана заява подана до суду вже після укладення оспорюваного правочину, тобто на час відчуження нерухомого майна ОСОБА_1 , ще не визначився зі своєю позицією щодо визнання своєї вини у ДТП та об`єктивно не міг заздалегідь напевно знати чи визнають його винним у ДТП, що в послідуючому як наслідок може тягнути для нього цивільну відповідальність щодо відшкодування шкоди.

Також, суд звертає увагу, що само по собі укладення договору дарування між родичами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не свідчить про його недійсність.

Слід також наголосити, що на час укладання оспорюваного правочину ОСОБА_1 не перебував в статусі «боржник», на той час він навіть не був «порушником» в розумінні адміністративного провадження і його винуватість у вчиненні ДТП не була встановлена жодним рішенням, яке набуло чинності, в зв`язку з чим останній не знав та потенційно не міг знати про наявність у нього грошового зобов`язання, про його розмір, тощо, що виключає його не доброчесність при укладанні угоди дарування.

Той факт, що позивач міг розраховувати на виконання боржником ОСОБА_1 своїх зобов`язань за рахунок наявного у нього майна, яке було відчужено на підставі оспорюваного договору, саме по собі не є достатньою підставою для визнання його недійсним.

Судом не встановлені обставини про те, що боржник діяв очевидно не добросовісно та зловживав правами, оскільки вчинив оспорюваний договір, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника, а отже «вчинив право на зло».

З огляду на зазначене, суд вважає, що сукупність наведених обставин не доводить фактів недобросовісності відповідачів під час укладення спірного договору дарування, зловживання своїми цивільними правами на шкоду правам інших осіб, відчуження належного ОСОБА_5 майна з метою уникнення звернення стягнення ТОВ «ФОРУМТЕХ ЛТД» на його майно як боржника, а відтак, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання договору недійсним.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому, судом відзначається, що принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Інші доводи сторін не спростовують висновків суду.

З огляду на вищевикладене, обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду судом справи, в зв`язку з чим у задоволенні позову, слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачу в задоволенні позову відмовлено, суд вважає, що судові втрати по справі відшкодуванню з боку відповідачів не підлягають.

Керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 19, 81, 141, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Брандальського Дмитра Сергійовича до ОСОБА_1 та до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРУМТЕХ ЛТД» про визнання правочину недійсним відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 04.06.2025 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Копію рішення вручити (направити) учасникам справи.

Суддя Є.О. Подліпенець