Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

27 травня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючої судді Петровської М.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Дзюман О.І.,

представника позивачів ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Управління житлового господарства Житомирської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Провулок Вокзальний, 12» про визнання права на приватизацію квартири та зобов`язання вчинити дії по приватизації квартири за відсутності ордеру на жиле приміщення, -

встановив:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до Корольовського районного суду м.Житомира із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просять:

- визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 та зобов`язати управління житлового господарства Житомирської міської ради вчинити дії по приватизації квартири АДРЕСА_1 за відсутності ордеру на жиле приміщення;

- визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 та зобов`язати управління житлового господарства Житомирської міської ради вчинити дії по приватизації квартири АДРЕСА_1 за відсутності ордеру на жиле приміщення;

- визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 та зобов`язати управління житлового господарства Житомирської міської ради вчинити дії по приватизації квартири АДРЕСА_1 за відсутності ордеру на жиле приміщення.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що ОСОБА_3 є наймачем квартири АДРЕСА_1 , у якій зареєстрований з 1990 року. Разом з наймачем у житловому приміщенні проживають його сестра ОСОБА_5 , яка зареєстрована з 27.05.1976. Також за вказаною адресою проживає та зареєстрований з 17.07.2004 племінник наймача та рідний син ОСОБА_5 ОСОБА_4 . Вказане житлове приміщення використовується наймачем та членами його сім`ї на умовах договору найму. ОСОБА_3 виконує всі обов`язки наймача у вказаній квартирі, зокрема сплачує всі житлово-комунальні послуги. На ім`я ОСОБА_3 відкриті в обслуговуючих організаціях особові рахунки. Вказане житлове приміщення АДРЕСА_1 було надано у користування батьку позивача ОСОБА_6 та надання такого житла пов`язане по характеру трудових відносин первісного наймача, так як останній працював бухгалтером -інвентаризатором «2-го пищеторгу» на склад сім`ї з 5 осіб, що підтверджується архівним витягом з рішення виконавчого комітету Корольовської районної ради народних депутатів від 26.03.1976 року №114 «Про виділення квартир громадянам району» та додатком до ного «Список робочих та служащих, наданих підприємствами та організаціями міста для заселення житлового будинку по АДРЕСА_2 ». В подальшому особовий рахунок на вказану квартиру було закрито на ім`я основного квартиронаймача - батька ОСОБА_6 у зв`язку з його смертю, та відкрито особовий рахунок на гр. ОСОБА_7 , що був чоловіком ОСОБА_5 , що підтверджується копією протоколу №3 засідання громадської комісії по житловим питанням Корольовської районної ради народних депутатів від 11 грудня 1990 року та свідоцтвом про одруження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 12 жовтня 1979 року. Відповідно до п.1.3. рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 07.10.2015 року №700 «Про зміни договорів найму жилих приміщень» ОСОБА_3 внесено зміни до договору найму та відкрито особові рахунки на квартиру АДРЕСА_1 , що складається з трьох кімнат жилою площею 45,02 кв.м і кухні, сім`я 5 чоловік, у зв`язку зі смертю наймача - ОСОБА_7 . Вищевказана квартира є постійним та єдиним місцем проживання позивачів в розмінні ст.8 Європейської конвенції з прав людини. Відповідно до довідки управління житлового господарства Житомирської міської ради від 04.10.2024 № 3-692, ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 не використали право на приватизацію державного житлового фонду м.Житомира. В листопаді 2024 року ОСОБА_3 звернувся до управління житлового господарства Житомирської міської ради із заявою про приватизацію вказаної квартири, однак йому відмовлено у здійсненні приватизації за відсутністю ордеру. Разом з тим, така відмова є неправомірною, оскільки ордер у відповідності до ст.58 Житлового кодексу України надає правову підставу лише для вселення в надане жиле приміщення. Позивачі у вказане житло не були вселені самовільно, а за згодою бувшого наймача житлового приміщення, про що свідчать додані документи.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16 грудня 2024 року у даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та повідомленням сторін.

06 січня 2025 року на адресу Корольовського районного суду м. Житомира від відповідача Управління житлового господарства Житомирської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання права на приватизацію квартири, оскільки всупереч вимогам Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №396, позивачі до заяви про приватизацію не дадали ордер. на жиле приміщення.

10 січня 2025 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від представника позивачів адвоката Корзун С.В. надійшла відповідь на відзив, в якій додатково акцентувала, що право на приватизацію державного житлового фонду м.Житомира позивачі не використали, а спірна квартира є постійним та єдиним місцем їх проживання.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 27 березня 2025 року, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, у даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвокат Корзун С.В. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Представник відповідача Управління житлового господарства Житомирської міської ради Чернюк А.В. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Провулок Вокзальний, 12» голова правління Олександр Ваховський подав до суду 20.01.2025 заяву, відповідно до змісту якої розгляд справи просить провести без участі голови правління ОСББ «Провулок Вокзальний, 12», не заперечує у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 07.12.1990, ОСОБА_4 з 17.07.2004, ОСОБА_5 з 27.05.1976 зареєстровані та постійно проживають у квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади від 04.10.2024 та картками прописки (форми А).

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_10 .

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінила прізвище на ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу з ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 народився син ОСОБА_4 .

З довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 26.09.2024 №6389 вбачається, що згідно наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи №12502, право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 , - не зареєстровано.

У відповідності до листів Житомирського ЦОК № 246 від 14.10.2024, ОСББ "Провулок Вокзальний,12" № 125 від 04.10.2024, заборгованість за еклектронергією та з внесків на утримання будинку та прибудинкової території, за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 01.10.2024 - відсутня.

Відповідно до довідки Управління житлового господарства Житомирської міської ради від 04.10.2024 №3-692, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не використали право на приватизацію державного житлового фонду у м. Житомирі.

19.11.2024 ОСОБА_3 звернувся із заявою вх.№ 1-802 до Управління житлового господарства Житомирської міської ради про приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Листом від 19.11.2024 №1-802/УЖГ909 Управління житлового господарства Житомирської міської ради повідомило позивача, що питання приватизації квартири АДРЕСА_1 не може бути прийнято до розгляду, оскільки ОСОБА_3 , згідно приписів Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 16.12.2009 №396 не надано ордер на жиле приміщення.

Позивач стверджує, що квартира АДРЕСА_1 була надана у користування батьку позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ОСОБА_6 .

Відповідно до архівного витягу з рішення Виконавчого комітету Корольовської районної ради Народних депутатів №114 від 26.03.1976 «Про видільнення квартир громадянам району» та додатком 1 до нього «Список робітників та службовців, наданих підприємствами та організаціями міста для заселення житлового будинку по АДРЕСА_2 », ОСОБА_6 в складі сім`ї п`ять осіб для заселення виділено квартиру АДРЕСА_1 .

За змістом протоколу №3 засідань громадської комісії по житловим питанням Корольовської районної ради народних депутатів від 11.12.1990 та архівного витягу з рішення Виконавчого комітету Корольовської районної ради Народних депутатів №445 від 26.12.1990 "Про зміни договору найму житлових приміщень", особовий рахунок на ім`я ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 було закрито у зв`язку із його смертю та відкрито особовий рахунок на ОСОБА_7 у складі сім`ї 3 особи, внесено зміни в договір найму згідно відомостей протоколу № 3 та зобов`язано начальника ВЖРЕО району оформити документи на відкриття особового рахунку квартири.

Згідно з п.1.3 рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 07.10.2015 №700 «Про зміни договорів найму жилих приміщень», внесено зміни до договору найму жилого приміщення та відкрито особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_1 , на ОСОБА_3 у складі сім`ї 5 чоловік, у зв`язку зі смертю наймача ОСОБА_7 .

Вважаючи неправомірною відмову відповідача щодо реалізації права на приватизацію квартири, позивачі звернулись до суду із цим позовом.

У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

За правилами статті 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства.

У частині третій статті 9 ЖК Української РСР визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон).

Згідно зі статтею 2 Закону, до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму. Не підлягають приватизації квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових.

Відповідно до частини четвертої статті 5 зазначеного Закону, право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз (частина п`ята статті 5 Закону).

Пунктом 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до частини 3 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Згідно із частиною одинадцятою статті 8 Закону спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

У частині десятій статті 8 Закону закріплено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них належить відсутність у особи права на приватизацію (частина друга статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»), заборона приватизувати конкретне приміщення (частина четверта статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», частина друга статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Пунктом 18 Положення № 396 затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації, зокрема вказано про необхідність подання копії ордера на жиле приміщення.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ззакріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У пункті 36 рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Прокопович проти Росії» ЄСПЛ визначив, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання (рішення ЄСПЛ у справі «Баклі проти Сполученого Королівства» від 11 січня 1995 року, пункт 63).

Таким чином, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції.

Принцип пропорційності у розумінні Європейського суд уз прав людини полягає в оцінці справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право людини на повагу до житла, й інтересами особи, яка зазнає негативних наслідків від цього втручання. Пошук такого балансу не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між легітимною метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа внаслідок втручання в її право на повагу до житла несе надмірний тягар. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були би менш обтяжливими для прав і свобод цієї особи, оскільки обмеження її прав не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для досягнення вказаної мети.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 є наймачем квартири АДРЕСА_1 . У вказаному житлі ОСОБА_3 зареєстрований з 07.12.1990, ОСОБА_4 з 17.07.2004, ОСОБА_5 з 27.05.1976.

Як встановлено судом, ордер на житлове приміщення квартиру АДРЕСА_1 відсутній (втрачений) за обставин, які не залежали від волі позивачів.

Законність проживання позивачів у спірній квартирі відповідачем не оспорена, вимоги про усунення перешкод у користуванні зазначеним житлом відповідач протягом усього часу проживання позивачів не заявляв, докази протилежного суду не надано.

Вказане свідчить про те, що позивачі мають достатні та триваючі зв`язки з конкретним місцем проживання та житлове приміщення - квартира АДРЕСА_1 є їх «житлом» у розумінні статті 8 Конвенції.

Згідно положень частини 10 статті 8 у прив`язці до пункту 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, відмова Управління житлового господарства Житомирської міської ради у прийнятті до розгляду питання про приватизацію квартири позивачами порушують конституційне право останніх на приватизацію житла у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що порушені права позивачів підлягають захисту, а позов задоволенню.

Керуючись ст.ст.263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Управління житлового господарства Житомирської міської ради (10014, майдан С.П. Корольова, 4/2, м. Житомир, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Провулок Вокзальний, 12» (10001, провул. Вокзальний, 12, м. Житомир, ) про визнання права на приватизацію квартири та зобов`язання вчинити дії по приватизації квартири за відсутності ордеру на жиле приміщення, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 та зобов`язати Управління житлового господарства Житомирської міської ради вчинити дії по приватизації квартири АДРЕСА_1 за відсутності ордеру на жиле приміщення.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 та зобов`язати Управління житлового господарства Житомирської міської ради вчинити дії по приватизації квартири АДРЕСА_1 за відсутності ордеру на жиле приміщення.

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 та зобов`язати Управління житлового господарства Житомирської міської ради вчинити дії по приватизації квартири АДРЕСА_1 за відсутності ордеру на жиле приміщення.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 04.06.2025.

Суддя М. В. Петровська