ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6486/25 Справа № 185/5237/23 Суддя у 1-й інстанції - Юдіна С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

04 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі суддів: Новікової Г.В., Гапонова А.В., Никифоряка Л.П., розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Із вказаним судовим рішенням не погодилась представник АТ «Сенс Банк» - адвокат Альховська І.Б. та подала апеляційну скаргу, через систему «Електронний суд» 02 травня 2025 року, тобто із порушенням строку на апеляційне оскарження, що встановлений ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник АТ «Сенс Банк» - адвокат Альховська І.Б. заявляла клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження у зв`язку із тим, що в інтересах позивача її уповноважили діяти вже після прийняття оскаржуваного рішення та закінчення строку на апеляційне скарження, а з повним текстом оскаржуваного рішення вона змогла ознайомитись лише в ЄДРСР.

Однак матеріали справи містять довідку про доставку повного тексту оскаржуваного рішення до електронної пошти представника АТ «Сенс Банк» - адвоката Рудницького Ю.Г. 10 грудня 2024 року (а.с.183)

Тобто сторона позивача була обізнана про наявність оскаржуваного рішення від 27 листопада 2024 року, однак не скористався своїм правом на подання апеляційної скарги у строк встановлений ч.2 ст. 354 ЦПК України. Із доданих до апеляційної скарги документів вбачається, що адвокат Альховська І.Б. набула повноваження на представництво АТ «Сенс Банк» 13 березня 2025 року, однак зазначене не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, крім того апеляційна скарга була подана цим представником аж у травні 2025 року.

Тому, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 2025 року залишено без руху апеляційну скаргу для звернення до апеляційного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку. Для звернення із заявою апелянту було надано десять днів з дня отримання копії ухвали Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 2025 року.

На виконання зазначеної ухвали представником банку адвокатом Альховською І.Б. надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення від 27.11.2024 року. У клопотанні представник зазначала, що на ведення цієї справи її уповноважили вже після прийняття судового рішення та після направлення його копії на електронні адреси сторін. Відтак з оскаржуваним рішення суду вона ознайомилася в Єдиному державному реєстрі судових рішень, оскільки доступу до матеріалів справи в неї не було. Також зазначала, що копію оскаржуваного рішення в електронному або паперовому вигляді не отримувала. Тобто фактично виклала ті ж самі обставини, на які посилалась до цього при зверненні з апеляційною скаргою.

У ч. 1 ст. 354 ЦПК України зазначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. У ч.3 ст. 354 ЦПК України зазначено, що строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

Згідно із п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. При цьому відповідно до ч.3 ст. 358 ЦПК України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Як зазначалось вище представник позивача просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення від 27.11.2024 року у зв`язку із тим, що повний текст оскаржуваного рішення вона не отримувала, так як набула права представництва інтересів банку у березні 2025 року, а тому ознайомилась із ним в ЄДРСР. Однак погодилась із тим, що інший представник банку отримав копію оскаржуваного судового рішення у грудня 2024 року, що також підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У розумінні норм процесуального права України особа визначивши свої права, реалізує їх за своїм розсудом та розпорядження своїми правами являється одним із основоположних принципів судочинства.

Однак право на доступ до суду не є абсолютним, воно може підлягати законним обмеженням, внаслідок дії закону, зокрема норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини зазначає, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року заява №236/03).

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (п. п. 33, 34 рішення ЄСПЛ від 20 червня 2011 року у справі «Перетяка та Шереметьев проти України»).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такі ж висновки містяться і в постановах Верховного Суду від 15.04.2021 року у справі №201/11460/19 та від 26 квітня 2021 року у справі №753/7619/19.

Таким чином, враховуючи те, що банку було відомо про наявність оскаржуваного рішення ще у грудні 2024 року, однак із апеляційною скаргою позивач вирішив звернутись лише у травні 2025 року, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити у зв`язку із неповажністю причин його пропуску. Крім того слід звернути увагу, що посилання на вступ у справу нового представника банку у березні 2025 року не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, крім того апеляційна скарга була подана новим представником до суду аж у травні 2025 року.

Також слід зазначити, що принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

Отже, застосування апеляційним судом процесуальних обмежень при апеляційному оскарженні рішення від 27 листопада 2024 року відповідає принципу юридичної визначеності і не може вважатись відмовою у доступі до правосуддя.

Керуючись ч. 1, 3 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» адвоката Альховської Ірини Богданівни про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення від 27.11.2024 року відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2024 року.

Справу №185/5237/23 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, повернути до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: