Справа № 216/306/25
провадження №2/216/1302/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської

області в складі:

головуючого судді - Гайтко Л.А..

за участю

секретаря - Клименко О.В.

Учасники розгляду справи

Позивач: представник не з`явився.

Відповідач : представник Бондаренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в місті Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, саме:

-8321 грн. 19 коп. загальної заборгованості по тілу кредиту;

-0,44 грн. загальної заборгованості по відсоткам;

-5028 грн. 10 коп загальної заборгованості по комісії;

-0 грн. пеня/штрафи.

20.01.2025 року ухвалою судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Гайтко Л.А. прийнято даний позов до розгляду та відкрито провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 25 січня 2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 1253685-207, підписанням якого відповідач акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті Банку та беззастережно приєднався до умов договору.

15 травня 2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів було укладено Договір факторингу №НІ/11/19-Ф, відповідно до якого ТзОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів зобов`язалась передати /сплатити/ АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язалось відступитиТзОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів Права Вимоги за Кредитними договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/19-Фвід 15.05.2024 р. Реєстру Прав Вимог ТзОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 13349 грн. 73 коп., з яких;

-8321 грн. 19 коп. загальної заборгованості по тілу кредиту;

-0,44 грн. загальної заборгованості по відсоткам;

-5028 грн. 10 коп загальної заборгованості по комісії;

-0 грн. пеня/штрафи.

Позивач стверджує, що відповідач - ОСОБА_1 порушив свій обов`язок за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 1253685-207 від 25.01.2021 р. в частині повернення наданих йому кредитних коштів в строки і на умовах, передбачених вказаним договором. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення відповідач не виконав зобов`язання, також після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТзОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів, ні на рахунки попереднього кредитора.

У судове засідання представник позивача не з`явився, від представника позивача до суду через систему Електронний суд надійшла Відповідь на відзив від 19.02.2025 року, в якій він, зокрема, просив суд розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.

У судове засідання з`явився повноважний представник відповідача адвокат Бондаренко О.В., заперечив проти позову, просив суд в позові відмовити.

04.02.2025 р. до суду через систему Електронний суд від представника відповідача надійшов Відзив на позов, в якому зазначається, зокрема, наступне:

- відповідач вважає вимоги позивача не обґрунтованими, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню

- стверджує про недостатність доказів, наданих позивачем на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів та наявності заборгованості відповідача за кредитним договором, посилаючись на те, що факт отримання позичальником грошових коштів, момент їх отримання є обов`язковою та істотною умовою кредитного договору, яку повинен встановити суд, у разі не встановлення даного факту кредитний договір вважається неукладеним

- позивачем на підтвердження факту надання відповідачу кредиту надано до позову лише розрахунок заборгованості за кредитним договором за період з 15.05.2024 р. по 31.10.2024 р.

- позивачем не надано суду відповідних виписок по рахунку, які мали б підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості та встановити який саме розмір грошових коштів було отримано та сплачено / погашено/ відповідачем як позичальником за кредитним договором

- вважає, що позивачем не підтверджено відповідними доказами дотримання останнім умов кредитного договору в частині надання відповідачу кредитних коштів

- заперечує також щодо стягнення заборгованості за відсотками, адже позивачем не надано належних доказів надання відповідачу кредитних коштів, що на його думку автоматично унеможливлює й задоволення вимоги про стягнення суми відсотків за користування кредитними коштами

- звертає увагу, що відповідач з 01.07.2022 року перебуває у лавах Збройних Сил України, брав і бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони на сході України, що підтверджується копіями відповідних документів, відтак, відповідно до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей відповідач має пільги у вигляді не нарахування відсотків за користування кредитом

- також зазначає про неправомірність нарахування та стягнення з відповідача суми комісії.

20.02.2025 року до суду через систему Електронний суд від позивача надійшла Відповідь на відзив, у якій, зокрема, зазначається, що відповідачем у відзиві на позовну заяву не заперечується належними та допустимими доказами факту укладення ним кредитного договору, вказує на презумпцію правомірності кредитного договору, саме відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті Первісного кредитора, щодо тверджень відповідача про ненадання позивачем первинних бухгалтерських документів на підтвердження перерахування кредитних коштів, відповідач повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів /касовими та меморіальними на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними первісним кредитором кредитними договорами з тих причин, що позивач не є первісним кредитором, з метою надання вичерпної інформації по справі позивач після отримання відзиву на позовну заяву звернувся до Первісного кредитора з

відповідними запитами про надання інформації щодо надання додаткових доказів, що підтверджують надання коштів ОСОБА_1 за укладеним договором, станом на 19.02.2025 року ТзОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів не було отримано відповіді на свій запит, на момент подачі позовної заяви позивачем було надано до суду всі наявні документи по кредитним справам, які були передані первинними кредиторами в рамках укладених договорів факторингу, відтак просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши Відзив на позов представника відповідача та Відповідь на відзив позивача, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

25 січня 2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 1253685-207, підписанням якого відповідач акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті Банку та беззастережно приєднався до умов договору.

15 травня 2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів було укладено Договір факторингу №НІ/11/19-Ф, відповідно до якого ТзОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів зобов`язалась передати /сплатити/ АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язалось відступитиТзОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів Права Вимоги за Кредитними договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/19-Фвід 15.05.2024 р. Реєстру Прав Вимог ТзОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 13349 грн. 73 коп.

Згідно із частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як визначається ч. 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Відповідно до положень ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України:назву документа (форми); дату складання; назву

підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Разом з тим, позивачем ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів згідно Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 1253685-207 від 25.01.2021 р. на рахунок відповідача.

Відсутні також і докази фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника).

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ч.ч. 3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи н евчиненням нею процесуальних дій.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.

У своїй позовній заяві позивач -ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" просило розглянути справу у їх відсутність, згідно відповіді на відзив просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, зазначав, що з метою надання вичерпної інформації по справі позивач після отримання відзиву на позовну заяву звернувся до Первісного кредитора з відповідними запитами про надання інформації щодо надання додаткових доказів, що підтверджують надання коштів ОСОБА_1 за укладеним договором, однак станом на 19.02.2025 року ТзОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів не було отримано відповіді на свій запит.

Суд вважає за необхідне зауважити, що позивач не скористався своїм процесуальним правом сторони та клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 755/18920/18, провадження № 61-17205ск19.

Додані до позовної заяви копії Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 1253685-207від 25.01.2021 р., договору факторингу, роздруківка розрахунку заборгованості за договором не свідчать про отримання відповідачем кредитних коштів.

Крім того, посилання на роздруківку розрахунку заборгованості за зазначеним договором

як на підставу задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи позивача та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, відомості про рух коштів та нарахування процентів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 травня 2020 року у справі №219/1704/17, провадження №61-1211св19.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв`язку із не доведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів з метою підтвердження виконання умов вищезазначеного кредитного договору, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника), підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, відсотками, комісією відсутні, а тому позов задоволенню не підлягає.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12,81,141, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 10.06.2025 року.

Суддя Л.А. Гайтко