ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
04 червня 2025 року Фатівський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Самухи В.О., за участю секретаря судового засідання Беленчук Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, -
28 лютого 2025 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.
Згідно заявлених позовних вимог стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 70 років помер батько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після смерті батька позивача відкрилася спадщина, яку прийняв, в тому числі, і позивач у справі, ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом.
Батько позивача до своєї смерті перебував на обліку в ГУ ПФУ в Київській області, як військовий пенсіонер та отримував пенсію.
За життя ОСОБА_2 звертався до Київського окружного адміністративного суду Київської області про здійснення перерахунку пенсії у зв`язку із зміною розміру грошового забезпечення.
Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , позивач, як його син, отримав спадщину за законом на частину недоотриманої пенсії спадкодавця, на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду по справі № 320/2099/22 від 27.05.2022 року, де залишок невиплачених коштів становить 260 809,66 грн., та по справі № 320/700/23 від 28.02.2023 року залишок невиплачених коштів становить 16 000,00 грн. Вартість спадкового майна становить 276 809,66 грн.
Позивач, як спадкоємець частини недоотриманої пенсії свого батька звернувся до ГУ ПФУ в Київській області із заявою про виплату недоотриманої вищевказаної пенсії, однак позивачу було відмовлено у виплаті вказаної суми з мотивів не звернення у 6-ти місячний строк після смерті пенсіонера.
Своїми діями відповідач перешкоджає реалізації прав позивача на отримання спадкового майна.
З урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути з ГУ ПФУ у Київської області на користь позивача недоотриману пенсію батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від загальної суми, а саме 138 404,83 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 лютого 2025 року, справа передана на розгляд головуючому судді Самусі В.О. (а. с. 34).
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2025 року відкрито провадженні у справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву, визначено час та дату проведення підготовчого судового засідання, а також витребувано у ГУ ПФУ у Київській області належним чином завірену копію пенсійної справи ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 36, 36 зворот).
Відповідачем відзив на позовну заяву не подано.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2025 року витребувано у ГУ ПФУ у Київській області інформацію про розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 27.03.2025 року (а. с. 49, 49 зворот).
На виконання ухвали суду в частині витребування доказів від 04.03.2025 року, витребувані докази були надані ГУ ПФУ у Київській області повністю, а саме надано: належним чином завірену копію пенсійної справи ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 60-78).
16 травня 2025 року представником позивача через канцелярію суду подане клопотання в якому представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 130 404,83 грн. (а .с. 80).
16 травня 2025 судом прийнято заяву про уточнення (зменшення) позовних вимог, та в подальшому вирішення спору відбувається з урахуванням уточненого розміру позовних вимог.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні 26 травня 2025 року о 17 годині 00 хвилин (а. с. 82, 82 зворот).
В судове засідання, призначене на 26 травня 2025 року, позивач та його представник не з`явились, від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання без їхньої участі, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Представник відповідача, будучи повідомленими належним чином про час і дату проведення судового засідання, про що свідчать розписки, які містяться в матеріалах справи, для участі в судовому засіданні не з`явились, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в їх відсутність до суду не надходило.
У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З урахуванням викладеного суд, керуючись приписами частини 1 статті 233 ЦПК України, вважає за можливе проводити судовий розгляд справи без участі позивача, його представника та представника відповідача.
За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
26 травня 2025 року суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення, у відповідності до приписів статті 244 ЦПК України, ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 04 червня 2025 року до 10 години 00 хвилин.
Дослідивши зміст позовної заяви, в редакції уточнених позовних вимог, та вивчивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 28).
Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , з якого вбачається, що батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_2 (а. с. 12).
ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Київській області та отримував пенсію згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2022 року у справі № 320/2099/22, що набрало законної сили, задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до ГУПФУ в Київській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії. Згідно вказаного рішення, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області» від 17.08.2021 №1634, починаючи з 01.12.2019, з урахуванням раніше виплачених сум (а. с. 17-20).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі № 320/700/23, що набрало законної сили, задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до ГУПФУ в Київській області про визнання протиправними дій. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області установити та виплачувати з 1 листопада 2022 року щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. до призначеної пенсії ОСОБА_2 , у відповідності до постанови КМУ від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум (а. с. 24-27).

Вказані рішення перебувають в загальному доступі, опубліковані у Єдиному державному реєстрі судових рішень, тому приймаюся судом до уваги.

На виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.05.2022 року у справі № 320/2099/22, ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області» від 17.08.2021 №1634, враховуючи додаткові види грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

Сума доплати по перерахунку за період з 01.12.2019 по 31.10.2022 становить 260809,66 грн. (а. с. 21).

Проте, за життя ОСОБА_2 вказана доплата до пенсії виплачена не була.

При цьому, відповідачам не надано доказів, які б підтверджували обставини повної чи часткової сплати заборгованості із нарахованої (перерахованої) пенсії спадкодавця.

Спадкоємцями померлого ОСОБА_2 є, в тому числі, його син, ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 06 листопада 2024 року державним нотаріусом Першої фастівської державної нотаріальної контори Київської області Ленченко Т.О., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 1/2 частини недоотриманої пенсії, на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.05.2022 по справі № 320/2099/22 залишок невиплачених коштів становить 260 809,66 грн., на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 по справі № 320/700/23 залишок невиплачених коштів становить 16 000,00 грн., які належали спадкодавцю на підставі довідки відділу з питань виплати пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Управління з питань виплат Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області №1000-0505-8/90223 від 28.05.2024. Вартість спадкового майна становить 276809,66 грн. Копія свідоцтва долучена до матеріалів справи (а. с. 29).

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про визнання недійсним цього свідоцтва чи внесення змін до нього.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що позивачу, як спадкоємцю, після отримання свідоцтва про право на спадщину, відповідачем, як розпорядником коштів, були виплачені повністю чи частково кошти в розмірі, зазначеному в свідоцтві про право на спадщину від 06 листопада 2024 року, зареєстрованому в реєстрі № 114/2024.

При цьому, судом встановлено, що відповідачем відмовлено у виплаті пенсії позивачу, як спадкоємцю, з посиланням на допущенні ним порушення вимог статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме, у зв`язку із не зверненням до ГУ ПФУ в Київській області протягом 6 місяців від дати смерті пенсіонера. Зазначені обставини викладені в Листі ГУ ПФУ від 12 грудня 2024 року № 14452-34516/Г-02/8-1000/24 (а. с. 31).

Встановивши зазначені обставини, суд вважає, що правовідносини сторін спору урегульовані наступними правовими нормами.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат.

Вказані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

Право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця.

Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

Згідно приписів частини 3 цієї статті, у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Згідно приписів частини 1 статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Згідно частини 3 цієї статті, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Дійсно, в статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не містить приписів щодо того, що сума пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Однак, в цьому випадку необхідно застосовувати системний аналіз правових норм і встановлювати дійсний зміст приписів статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням приписів частини 3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В даному випадку, суд вважає, що законом «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не встановлено таких специфічних та сутнісних ознак для пенсій цього виду, які б виключали можливість їх включення до складу спадщини, у випадку не звернення протягом 6 місяців від дати смерті пенсіонера за отриманням невиплаченої пенсії.

При цьому, згідно частини 1 статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», визначено, що Законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Отже, приписи частини 3 статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є застосовними до спірних правовідносин.

Протилежне тлумачення суперечило б змісту приписів частини 1 статті 1227 ЦК України і обов`язково передбачало б необхідність окремого нормативного зазначення про неможливість включення окремих категорій пенсій до складу спадщини, у випадку не отримання цих пенсій членами сім`ї померлого спадкоємця у строки, визначені законом.

Далі, положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині 1 статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

При цьому, з урахуванням принципу розумності та гарантування права власності, поняття «відсутності членів сім`ї», що застосоване в частини 1 статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», включає, як випадки власне відсутності членів сім`ї померлого пенсіонера, так і не звернення ними до підрозділів ПФУ за отриманням пенсії, що належала померлому пенсіонеру і не була виплачена йому за життя.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що визначена нормами пенсійного законодавства процедура щодо виплати членам сім`ї пенсіонера нарахованої, але виплаченої пенсії, спрямована на пришвидшення отримання цих виплат членами сім`ї померлого пенсіонера, що не виключає в подальшому отримання цих сум членами його сім`ї, але вже як спадкоємцями за законом чи договором.

На думку суду, в цьому випадку вибір процедури отримання нарахованої, але не виплаченої пенсії померлого пенсіонера належить членам його сім`ї.

Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Отже, позивач успадкував належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.

Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання належного йому спадкового майна.

Свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 листопада 2024 року, видане державним нотаріусом Першої фастівської державної нотаріальної контори Київської області Ленченко Т.О., не оспорено та є чинним, а тому відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у виплаті пенсії спадкодавця спадкоємцю є безпідставною.

Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та з його отриманням позивач набув всіх прав і обов`язків спадкоємця, а отже право власності, якого він набув, є правом спадкоємця на успадковане майно.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Таким чином, оскільки позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, але не отримав суму пенсії, яка зазначена у свідоцтві про право на спадщину за законом, суд прийшов до переконання, що існують підстави для стягнення цих сум в примусовому порядку.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині виплати частини недоотриманої пенсії в розмірі 130 404,83 грн. підлягають задоволенню, оскільки останній успадкував належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.

При цьому, суд враховує приписи статті 13 ЦПК України та не виходить за межі заявлених позовних вимог та визначає кінцеву суму, що підлягає стягненню, згідно з заявою представника позивача від 16 травня 2025 року (а. с. 80).

Далі, відповідачем у справі, ГУ ПФУ в Київській області, не наведено доводів щодо того, що у нього, як розпорядника коштів, відсутні нормативно закріплені повноваження чи організаційна можливість здійснення цих виплат, тому суд визнає ГУ ПФУ в Київській області належним відповідачем та вирішує питання щодо стягнення з нього коштів на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статтями 328, 316, 1227, 1218, 1219 ЦК України, суд, -

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 , недоотриману пенсію батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини від загальної суми, а саме в розмірі 130 404 гривні 83 копійки, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, , місцезнаходження: Київська область, м. Фастів, вул. Андрія Саєнка, 10.

Суддя В.О.Самуха