Справа № 135/637/25
Провадження № 2/135/337/25
У Х В А Л А

іменем України

02.06.2025 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Кривешко І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 12.05.2025 дана позовна заява залишена без руху, у в зв`язку з порушеннями вимог ст. 175, 177, 185 ЦПК України.

Для усунення зазначених в ухвалі суду від 12.05.2025 недоліків, судом був встановлений строк не більше 5 днів з дня отримання ухвали.

26.05.2025 позивачем подано до суду документи на усунення недоліків.

Суд, розглянувши подані позивачем документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, положеннями ст. 175, 177 ЦПК України законодавець закріпив вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суд вправі залишити позовну заяву без руху, яка не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 цього кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Слід звернути увагу, що залишаючи дану позовну заяву без руху, судом вказувалось, зокрема, про необхідність виконання вимог частини 3 статті 175 ЦПК України, зазначення статусу учасників справи чи інших учасників судового процесу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виконання вимог частини 1 статті 177 ЦПК України та статті 95 ЦПК України.

При цьому, розглянувши подані позивачем матеріали на усунення недоліків, суд дійшов висновку, що позивачем частково усунуто недоліки позовної заяви у частині виключення посилання на виклик ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , надання до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів, при цьому в іншій частині вимоги ухвали Ладижинського міського суду Вінницької області від 12.05.2025 позивач не виконав, а тому позовна заява підлягає поверненню.

Суд зауважує, що чинним законодавством не передбачено повторне залишення позовної заяви без руху та повторне надання строку для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Окрім цього, відповідно до частин 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine» заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм ЦПК України.

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Згідно ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права.

Підстава позову - це фактичні обставини та юридичні підстави, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються та правовідносин, що їх регулюють.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, вона фактично містить посилання на захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, однак у частині прошу позовні вимоги не містять спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації та на усунення недоліків позивачем ухвалу суду в цій частині не виконано.

Також, відповідно до вимог частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Однак, позивачем в частині зазначення місця проживання чи перебування, поштовий індекс відповідача, вимоги статті 175 ЦПК України не виконані.

Окрім цього, позивачем не виконано вимоги статті 95 ЦПК України, а саме копії письмових доказів доданих до позову не засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством.

Разом з цим, позивачем не виконано вимоги статті 175 ЦПК України в частині підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Виходячи з вище наведеного, суд дійшов висновку, що позивач не усунув недоліки зазначені в ухвалі Ладижинського міського суду Вінницької області від 12.05.2025, а тому позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

Керуючись ст.ст. 185, 261,353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної та матеріальної шкоди вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Кривешко Ірина Володимирівна