Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 936/197/25
Провадження № 2/936/79/2025
05.06.2025 селище Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Пелиха О.О., з участю секретаря судового засідання Іванової Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в селищі Воловець в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,
До Воловецького районного суду Закарпатської області звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому у прохальній частині позовної заяви просить у випадку неявки представника позивача у судове засідання проводити розгляд даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, проте від його представника- адвоката Світлик О.Ю. надійшла заява, згідно якої вона просить провести розгляд справи без їхньої участі з урахуванням поданих нею заперечень наведених у відзиві. У поданому відзиві вказує, що на момент укладення згаданих вище договорів факторингу у TОB «Манівео швидка фінансова допомога» ще не виникло зобов`язання, як кредитора, стосовно кредитного договору від 06.01.2022, відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року. Зауважує, що оскільки ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги відносно нього не набуло, таке право не було передане цим товариством на підставі договору факторингу від 30.10.2023 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке в свою чергу не передало таке право позивачу ТОВ «ФК «ЕЙС» за договором факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024. У зв`язку з цим, враховуючи те, що кредитним договором № 996480347, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем 06.01.2022 не порушуються права і законні інтереси ТОВ «ФК «ЕЙС», останні не мають права вимагати від нього сплати заборгованості за вказаним вище кредитним договором.
Крім того, стверджує, що позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, тому у зв`язку з відсутністю доказів оплати за цим договором, позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», а наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора. За такого, просить відмовити у задоволенні позову.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 06.01.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 996480347 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання.
Як стверджує представник позивача, 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, а в подальшому 28.11.2019, 31.12.2020 та 31.12.2021, 31.12.2022, 31.12.2023 між вказаними сторонами було укладено Додаткові угоди №19, 26, 27, 31 та 32 до даного договору, відповідно до яких до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 996480347.
Згідно з ч. 1 ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти.
Із ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одночасно, суд приймає до уваги твердження відповідача про те, що незрозумілим є той факт, яким чином право вимоги за кредитним договором № 996480347, який був укладений 06.01.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Таліон плюс», оскільки Договір факторингу №28/1118-01 був укладений 28.11.2018.
Тобто, Договір факторингу №28/1118-01 був укладений значно раніше, ніж відповідач ОСОБА_1 уклав кредитний договір № 996480347.
Зокрема, із матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 06.01.2022, натомість Договір факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», був укладений 28.11.2018, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_1 , і у первісного кредитора не виникло право вимоги за неіснуючим зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018 року.
Таким чином, ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги відносно ОСОБА_1 як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не було передане цим товариством на підставі договору факторингу від 30.10.2023 компанії ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», яка, у свою чергу, не передала таке право в подальшому на підставі договору факторингу від 26.12.2024 ТОВ «Фінансова компанія Ейс», яке за вищенаведених обставин не має права вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 06.01.2022 між ним та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».
Із огляду на викладені обставини, зважаючи на те, що договір факторингу укладений між первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2018, до моменту виникнення у первісного кредитора ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеним між ними 06.01.2022, суд вважає, що у відповідача відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованості за кредитним договором №996480347 в розмірі 31 150,19 грн., оскільки на момент відступлення права вимоги шляхом укладення договору факторингу вимога до боржника ОСОБА_1 не була дійсною і не належала первісному кредитору на момент її відступлення.
Вказаними додатковими угодами фактично лише продовжено строк дії договору факторингу, який укладений між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», останній раз до 31 грудня 2024 року.
При цьому, обсяг прав та обов`язків сторін по договору факторингу від 28.11.2018 додатковою угодою №27 не змінений, по своїй суті вона не є новим договором факторингу, і не свідчить жодним чином про перехід до ТОВ «Таліон Плюс» від первісного кредитора ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №996480347 від 06.01.2022.
Доводи позивача про те, що права вимоги були передані (відступлені) від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у грудні 2022 року, тобто після укладання кредитного договору від 06.01.2022 та виникнення заборгованості, право вимоги якої позивач набув у грудні 2024 року, не можуть бути взяті до уваги, оскільки з наявних у справі доказів вбачається, що права вимоги були відступлені первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» на підставі договору факторингу від 28.11.2018.
Твердження позивача, що момент першого відступлення права вимоги відбувся іншою датою (датою Витягу з Реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 року), яка є відмінною від дати укладання договору, суперечать матеріалам справи і свідчать про неправильне трактування позивачем норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини. Разом з цим, реєстр прав вимоги №175 від 05.05.2022 року викладений не в повному обсязі, якщо це витяг з реєстру, то він повинен бути належним чином виготовлений і оформлений.
А саме, суд приймає до уваги той факт, що згідно Додаткових угод №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020 та №27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023 до Договору факторингу №28/1118-01, такими було подовжено дію договору факторингу, однак представником позивача до матеріалів позову не додано Реєстру боржників до Договору факторингу №28/1118-01, відповідно до якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №996480347 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», натомість додано незаповнені форми такого реєстру, а тому у суду відсутня можливість підтвердити вказані доводи позивача.
Крім цього, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази повідомлення боржника про відступлення права вимоги за його боргом до нових кредиторів. Оскільки ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги відносно ОСОБА_1 , як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не могло бути в подальшому передане цим товариством на підставі договору факторингу від 30.10.2023 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке в свою чергу не передало таке право позивачу ТОВ «ФК «ЕЙС» за договором факторингу №26/12/Е від 26.12.2024.
Більше того, суд також звертає увагу на те, що доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу стороною позивача не надано.
Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №916/2040/20).
За такого, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 996480347 від 06.01.2022.
З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що було представником позивача не надано належних доказів на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та до задоволення не підлягають.
У відповідності ч.2 ст. 141 ЦПК України, передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Таким чином, враховуючи прийняте у цій справі рішення на користь відповідача, суд доходить висновку, що стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат у виді судового збору та витрат за надання правової допомоги задоволенню не підлягає.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 996480347 від 06.01.2022 в розмірі 31 150,19 гривень відмовити.
Судові витрати покласти на позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Воловецький районний суд Закарпатської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС", місцезнаходження: 020990, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005 ЄДРПОУ 4298695;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Пелих О.О.