ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без руху

04 червня 2025 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області перевіривши заяву Томашівської сільської ради про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2025 року заявник Томашівська сільська рада в особі уповноваженого представника у порядку само представництва начальник юридичного відділу юридичного забезпечення та кадрової роботи Олександр Панчоха звернувся до Фастівського міськрайонного суду з заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуна.

03 червня 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Ковалевській Л.М.

Дослідивши матеріали заяви і додані до неї документи на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Разом з тим, заявник в своїй заяві не вказує особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, як учасника, що суперечить вимогам зазначеної ст. 294 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Проте, у поданій заяви у порядку окремого провадження заявником визначено заявника -Томашівську сільську раду, а не Орган опіки і піклування.

Також, заявником не визначено заінтересованих осіб у справі, при цьому заявник просить визначити опікуном, у разі визнання особи ОСОБА_1 недієздатним, гр.. ОСОБА_2 , 1987 р.н., який не входить до переліку осіб, що визначений ст.. 296 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

З огляду на викладене, заявнику необхідно усунути вищезазначені невідповідності та подати заяву про визнання фізичної особи недієздатною призначення опікуна у новій редакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

Згідно з ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування.

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи.

Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства: захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в цьому конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Крім того, особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна ( піклувальника).

Матеріали поданої заяви містять подання, як ддаток до рішення виконавчого комітету Томашівської сільської ради від 02.06.2025, про можливість призначення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опікуном над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у випадку визнання його недієздатним, у якому зазначено, що ОСОБА_1 знаходиться на обслуговуванні Центру надання соціальних послуг Томашівської сільської ради, є одинокою особою, близьких родичів не має, ОСОБА_2 та члени його сім`ї приймають активну участь у житті ОСОБА_3 ..

При цьому, як вбачається з матеріалів поданої заяви, на підставі доповідних записок соціального робітника ОСОБА_4 , під супроводом якої перебуває ОСОБА_1 з 01.01.2021 року, стан здоров`я підопічного погіршився, що може свідчити про те, що ОСОБА_2 не є соціальним робітником, під супроводом якого перебуває ОСОБА_1 .

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений главою 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно ст. 55 ЦК України та пункту 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Однак, до заяви долучено подання органу опіки та піклування про можливість призначення ОСОБА_2 опікуном над недієздатною фізичною особою, яке містить суперечливу інформацію про його особу, який не є соціальним робітником, не здійснює супроводу, а також не має доказів того, що заявник звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування.

Заява не містить достатнього викладу обставин (із зазначенням відповідних доказів) про відсутність обмежень у призначенні заявника опікуном, встановлених ст. 64 ЦК України та Пунктом 3.3 частини 3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді від 17 червня 1999 року, визначений перелік документів за наявності яких орган опіки та піклування призначає опікуна, а саме: рішення суду про визнання громадянина недієздатним, акт обстеження умов проживання особи, що потребує опіки, опис її майна та майбутнього опікуна, довідки про стан здоров`я особи, яка потребує опіки та її опікуна, довідки про судимість майбутнього опікуна, та чи є він близьким родичем ОСОБА_1 .

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий перелік документів та порядок призначення над недієздатними особами опіки.

Також в матеріалах поданої заяви відсутні медичний висновок про те, що за станом здоров`я заявник може бути опікуном, а також довідка про відсутність або наявність судимості,характеристика з місця роботи чи проживання, відсутні документи про доходи і майно, а також податковий код особи, яка має намір стати опікуном,

Проте, до заяви перелічених вище фактичних даних не додано та обставин, які б об`єктивно унеможливлювати надання таких даних, заява не містить.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Таким чином, при прийнятті до провадження заяви, поданої в порядку окремого провадження, суддя вирішує питання відповідності її вимогам розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України, а також загальним вимогам до заяви, передбаченим статтями 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Таким чином, заявником в заяві не зазначено повні дані, зазначені у п.2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Слід також звернути увагу, що визнання ОСОБА_1 недієздатним та призначення опікуном ОСОБА_2 може бути пов`язане з ухиленням ним від виконання військового обов`язку, стосуватись проходження військової служби, реалізації ним права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, визначений статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року, судам слід мати на увазі, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатись у порядку, передбаченому главою 37 ЦПК України, за участю заявників і заінтересованих осіб.

У той же час, зі змісту документів які поданні до заяви, не вбачається можливим встановити, хто є заінтересованою особою, і взагалі які ще є заінтересовані у справі, особи, які підлягають залученню до розгляду, оскільки згідно долученого подання усі члени сім`ї ОСОБА_2 приймають активну участь у житті ОСОБА_1 .

Також, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно із п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI, розмір судового збору за заявою у справах окремого провадження, поданою фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день подачі заяви складає 605, 60 гривень.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI, від сплати судового збору під час розгляду справив усіх судових інстанціях звільняються особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов`язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги.

Отже, за вимоги про визнання фізичної особи недієздатною заявник звільнений від сплати судового збору.

Що стосується вимог про встановлення опіки, то положеннями Закону України «Про судовий збір» не передбачено пільг щодо їх сплати, за таких обставин заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 605, 60 грн. за вимоги про встановлення опіки, або надати докази на підтвердження звільнення від сплати судового збору.

Вищенаведені недоліки заяви унеможливлюють відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням вищевикладеного, суддя вважає за необхідне залишити заяву Томашівської сільської ради про визнання особи недієздатною та призначення опікунабез руху та надати заявнику час на усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 293, 296, 297, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Томашівської сільської ради про визнання особи недієздатною та призначення опікуна залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків заяви - протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали.

Повідомити заявника про необхідність усунення недоліків вказаних в ухвалі шляхом подачі заяви до суду з виправленими недоліками та роз`яснити, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя Л.М.Ковалевська