ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6272/25 Справа № 211/7582/24 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Кривий Ріг

справа № 211/7582/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

заявник ОСОБА_1

заінтересована особа Виконавчий комітет Криворізької міської ради, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2025 року, яка постановлена суддею Сарат Н.О. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2024 року ОСОБА_1 , до подання скарги на дії заступника начальника відділу Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маслової О.В., звернулася до суду з заявою про забезпечення скарги в якій просила заборони державному виконавцю Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчиняти певні дії, а саме знімати кошти з рахунків в Ощадбанку, що належать ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 : НОМЕР_2 - пенсійний рахунок, НОМЕР_3 - регресний рахунок.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та визнати дії ОСОБА_3 щодо накладення арешту на спеціальні рахунки та стягненя коштів боржника ОСОБА_1 , які були перераховані їй як пенсія та житлова субсидія, що надходили на рахунки № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , відкриті у АТ «Державний ощадний банк України», протиправними, зобов`язати заступника начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Маслову Ольгу Володимирівну повернути стягнуті кошти боржника ОСОБА_1 , які були перераховані їй як житлова субсидія.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що у ЦПК України немає правової норми, яка б надавала суду повноваження у порядку, передбаченому статтями 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця.

Також зазначає, що начальник Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Маслова О.В., з спеціальних рахунків стягнула всі кошти, які скаржник отримала від держави - відшкодування по втраті кормильця, регрес за трудове каліцтво, доплата на ліки і субсидія по комунальним платежам. На кінець 2024 року в органі ДВС не вистачало грошей на преміювання і інші розходи, які не контролюються державою. Для цього, Довгинцівський ВДВС відкрили рахунки в АТ «Приватбанк», куди ОСОБА_3 незаконно спрямувала стягнення. Ці гроші були витрачені на преміювання певної кількості працівників. Суддя Костенко Є.К. виконала те, що повинна була зробити ОСОБА_4 - встановила спеціальний статус рахунків боржника.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому залишенню, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення скарги, в якій скаржник просила суд заборони державному виконавцю Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчиняти певні дії, а саме знімати кошти з рахунків в Ощадбанку, що належать ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 : НОМЕР_2 - пенсійний рахунок, НОМЕР_3 - регресний рахунок, суд першої інстанції виходив з того, що у ЦПК України немає правової норми, яка б надавала суду повноваження у порядку, передбаченому статтями 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця та з того, що ухвалою судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Костенко Є.К. від 03 березня 2025 року вже вирішено питання про зняття арешту з коштів ОСОБА_1 та зобов`язано заступника начальника відділу Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маслову О.В. повернути стягнуті кошти.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

У статтях 149, 150 ЦПК України зазначені положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Разом із тим, згідно зі статтею 14 Конституції України та статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Отже, положення статей 149-153 ЦПК України, які регламентують забезпечення позову, не можуть застосовуватися при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, державного чи приватного виконавця (статті 447-451 ЦПК України), поданої у порядку здійснення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили (стягнення за яким не зупинялось) і підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Правові підстави саме для забезпечення позову в рамках подання скарги на дії ДВС відсутні.

У пункті 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття таких заходів, як забезпечення скарги шляхом зупинення виконання за виконавчим листом, оскільки відповідно до положень вказаних вище норм вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Повноваження судів першої та апеляційної інстанцій при вирішенні цивільних справ визначені ЦПК України, зокрема, повноваження щодо вжиття заходів забезпечення позову.

У ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження у порядку, передбаченому статтями 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом заборони вчинення виконавчих дій.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду 01 березня 2021 року у справі № 752/26606/18.

При цьому, як зазначено в оскаржуваній ухвалі, ухвалою судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Костенко Є.К. від 03 березня 2025 року вже вирішено питання про зняття арешту з коштів ОСОБА_1 та зобов`язано заступника начальника відділу Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маслову О.В. повернути стягнуті кошти.

Разом з тим, оскаржуючи ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2025 року про залишення без задоволення заяви про забезпечення скарги ОСОБА_1 просит вказану ухвалу скасувати, при цьому не підтримує свої вимоги заяви про забезпечення скарги шляхом заборони державному виконавцю Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчиняти певні дії, а саме знімати кошти з рахунків в Ощадбанку, що належать ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 : НОМЕР_2 - пенсійний рахунок, НОМЕР_3 - регресний рахунок, а просить визнати дії ОСОБА_3 щодо накладення арешту на спеціальні рахунки та стягнення коштів боржника ОСОБА_1 , які були перераховані їй як пенсія та житлова субсидія, що надходили на рахунки № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , відкриті у АТ «Державний ощадний банк України», протиправними, зобов`язати заступника начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Маслову Ольгу Володимирівну повернути стягнуті кошти боржника ОСОБА_1 , які були перераховані їй як житлова субсидія, тобто фактично ставить питання про розгляд скарги на дії державного виконавця.

Доводи апеляційної скарги, що суд постановив неправомірне судове рішення слід відхилити з вищенаведених підстав.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для задоволення апеляційної скарги.

Порушень процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 10 червня 2025 року.

Головуючий:

Судді: