Справа № 298/162/25
Номер провадження 2/298/19/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:

судді Зизич В.В.,

секретар судового засідання Хомин Л.Р.,

номер справи 298/162/25

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Костринської сільської ради Ужгородського району Закарпатськоїобласті,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Великий Березний в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Петрик В.В., до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Костринської сільської ради Ужгородського району Закарпатськоїобласті, про визначення способу спілкування з онуком,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Петрик В.В. (в режимі відеоконференції), представника третьої особи - в.о. начальника служби в справах дітей Костринської сільської ради Ужгородського району Закарпатської областіДовганич О.В.,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Петрик В.В., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Костринської сільської ради, в якому просить: зобов`язати відповідачку не чинити їй перешкод у спілкуванні та вихованні з неповнолітнім онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом надання дозволу на побачення з бабусею та визначити їй порядок спілкування з онуком.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка являється рідною матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 26.04.2018 Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області між її сином - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрований шлюб. На даний момент рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 04.12.2024 вказаний шлюб розірвано.

Посилається, що за час шлюбу у подружжя народилась спільна дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється її рідним онуком.

Вказує, що вже тривалий час відповідачка не надає змоги їй бачитись з онуком ОСОБА_3 , роблячи будь-які перешкоди навіть у дистанційному спілкуванні, прохання побачитись з онуком та провести відповідний час з ним відповідачка ігнорує, згодом взагалі заблокувала номер телефону позивачки. Батько дитини на теперішній час знаходиться за кордоном і він зовсім не заперечує про відповідні побачення бабусі з її онуком.

Позивачка вказує, що постійно намагається побачитись з своїм онуком, для можливості хоча б дізнатися про його стан, інтереси та розвиток, а також, як бабуся, провести з онуком час.

Наголошує, що висновком від 11.10.2024 за №1073-03-21-24 органу опіки та піклування виконавчого комітету Костринської сільської ради Ужгородського району відповідачці рекомендовано: не перешкоджати бачитися та спілкуватися бабусі з її рідним онуком, розблокувати мобільні телефони для того, що бабуся могла бачити онука і по відеозв`язку, або ж надати нові контакти для спілкування, якщо мобільні телефони змінились. Бабусі заздалегідь домовлятися з мамою дитини про зустрічі з онуком. Роз`яснено право на звернення до суду з відповідним позовом про визначення способу спілкування з онуком. Зазначає, що не дивлячись на наявність вищевказаного висновку виконавчого комітету Костринської сільської ради Ужгородського району, відповідачка продовжує перешкоджати в реалізації їй законних прав відносно її малолітнього онука.

За наведених обставин позивачка просить зобов`язати відповідачку не чинити їй перешкод в спілкуванні та вихованні онука, а також визначити їй наступний порядок спілкування з онуком: бабуся, має право на проводження часу з своїм малолітнім онуком ОСОБА_6 без участі батьків два дні на тиждень з яких: один день субота з 09 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв., другий день неділя з 14 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. Має право на залишення по місцю свого фактичного проживання на ночівлю малолітнього онука ОСОБА_3 без присутності батьків два рази на місяць, а саме: в останні вихідні дні календарного місяця. Спілкування та побачення з малолітнім онуком ОСОБА_6 має відбуватися на території фактичного проживання заявниці або на її розсуд та в будь-яких дитячих закладах дозвілля. Має право постійного дистанційного спілкування за допомогою будь яких засобів телекомунікаційних мереж з своїм малолітнім онуком ОСОБА_6 протягом доби, окрім часу відпочинку дитини.

У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачка відзив на позовну заяву не надала.

Відповідачка, в силу вимог ст.128 ЦПК України, будучи повідомленою про дату, час та місце проведення судового розгляду, в судове засідання не з`явилася. Попередньо подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Під час розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю та просила такі задовольнити, зазначивши, що звернення з позовом стало наслідком дій відповідачки, що виразились у забороні позивачці спілкуватись та бачитись з онуком, свого онука вона любить і бажає брати участь в його житті як бабуся.

Представник позивача адвокат Петрик В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, вказує на наявність правових підстав для задоволення позову.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Костринської сільської ради в.о. начальника служби в справах дітей Костринської сільської ради Ужгородського району Закарпатської областіДовганич О.В. не заперечувала проти задоволення позову, підтримала висновок органу опіки та піклування.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 5 лютого 2025 року позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 18 лютого 2025 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 29 квітня 2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Великоберезнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 16 липня 2021 року, судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селищі міського типу Великий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, відповідний актовий запис №100. Батьки: батько - ОСОБА_4 , мати ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Великоберезнянського районного управління юстиції в Закарпатській області 31 січня 2002 року, відповідний запис №87, матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця селища Великий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області є ОСОБА_1 .

Вказаними документами підтверджуються доводи позивачки, що вона являється матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а відтак і рідною бабусею його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Мати малолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані обставини підтверджуються довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою секретарем Костринської сільської ради Пильник В.М., та інформацією, наданою Виконавчим комітетом Костринської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 27.01.2025 №108-03-21-25, на запит суду.

За даними характеристики на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаючу в АДРЕСА_2 , №759 від 08.11.2024, видану Великоберезнянською селищною радою, ОСОБА_1 за період проживання у смт.Великий Березний зарекомендувала себе виключно з позитивної сторони. ОСОБА_1 хороша сім`янинка, виховала двох синів. З сусідами перебуває у добрих стосунках. Знайомі відгукуються про неї, як про доброзичливу та товариську. Скарг на її поведінку у селищну раду не надходило, у зловживанні алкогольними напоями у громадських місцях помічена не була.

На підтвердження факту чинення відповідачкою як матір`ю дитини перешкод у спілкуванні з бабусею позивачка надала суду роздруківки скріншотів з телефону з відображенням смс-повідомлень, з яких видно спілкування сторін щодо дитини, та те, що з відповідач не відповідала на повідомлення позивачки щодо зустрічей з онуком. При цьому, у судовому засіданні позивачка пояснила, що її прохання стосовно надання можливості спілкуватись та бачитись з онуком відповідачка ігнорувала, а потім взагалі заблокувала її номер телефону, в результаті чого надіслані повідомлення остання не отримувала.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Костринської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області №1073-03-21-24 від 11.10.2024 «Про визначення способу спілкування бабусі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », орган опіки та піклування рекомендує: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 не перешкоджати бачитися та спілкуватися бабусі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з її рідним онуком, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та розблокувати мобільні телефони ОСОБА_1 для того, щоб бабуся могла бачити онука і по відеозв`язку, або ж надати нові контакти для спілкування, якщо мобільні телефони змінили. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , заздалегідь домовлятися з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про зустрічі з онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зміст спірних правовідносин

Спірні відносини виникли з приводу визначення порядку спілкування бабусі з онуком, та усунення перешкод до такого спілкування.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959р.), Конвенції ООН про права дитини (1989р.), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у даній сфері.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Тлумачення частини другої та третьої статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.

Відповідно до статті 159 СК України, суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Суд зауважує, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання.

Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

Декларацією прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст. 2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Звичайно, мова йде про проживання дітей у сім`ї своїх батьків. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ у справі «Крускіч проти Хорватії» від 25 листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту.

Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність (рішення ЄСПЛ «Богоносови проти Росії» від 05 березня 2019 року). Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 291 ЦК України, фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Такого права, оскільки воно має немайновий характер, фізична особа не може бути позбавлена. Оскільки дід, баба, як з боку матері, так і з боку батька є її родичами по прямій висхідній лінії, батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків.

Разом з тим, саме батьки несуть першочергове право та відповідальність за виховання своєї дитини, що означає лінію батьківського виховання головною.

З огляду на це, дід, баба, інші особи мають враховувати, що їхня виховна спрямованість повинна узгоджуватись або хоча би не суперечити тому вихованню, яке дитині дають батьки.

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Окрім цього, за ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Відсутність бажання дитини спілкуватись із членами родини та примушування до цього навіть у випадку задоволення позову може призвести до фактичної неможливості виконання рішення суду у такій категорії спорів, що фактично у примусовому порядку виконано бути не може.

В ході розгляду справи судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки, малолітня дитина ОСОБА_3 , 2021 року народження, проживає з матір`ю, тобто відповідачкою ОСОБА_2 .

Суд наголошує, що неприязні відносини між відповідачем та позивачем не є підставою для обмеження прав баби на спілкування з її онуком.

Позивачка бажає брати участь у вихованні онука та спілкуватися з ним. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з бабою служитиме задоволенню життєво важливих психологічних потреб останнього.

Позивачка має право на спілкування з онуком та брати участь у його вихованні і при цьому відповідачка не має права перешкоджати цьому в інтересах дитини. Позбавлення бабусі права на спілкування з онуком може позбавити останнього родинних зв`язків, турботи та любові з її боку.

Щодо врахування думки дитини в судовому засіданні, то судом не визнавалась явка дитини обов`язковою для участі і розгляду справи, з огляду на вік дитини.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року).

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частини п`ята та шоста статті 19 СК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2019 року в справі № 607/13092/16-ц (провадження № 61-1713св17) зазначено, що "будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

При вирішенні спору у цій справі, суд враховує наявний в матеріалах справи висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Костринської сільської ради.

Загалом судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали спілкування позивачки з малолітнім онуком чи обставин, які б свідчили, що таке спілкування не відповідає інтересам дитини. Відповідачкою також не надано доказів цього.

Також відсутні об`єктивні дані вважати, що позивачка буде негативно впливати на фізичний та психоемоційний стан дитини та її розвиток.

Наявні відносини між сторонами по справі жодним чином не можуть впливати на спілкування дитини із бабусею по лінії свого батька.

Вирішуючи питання щодо порядку та місця спілкування позивача з онуком, суд враховує позицію відповідачки, яка не заперечувала проти задоволення позову, про що зазначила у поданій письмовій заяві.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2023 року у справі № 208/4682/20 (провадження № 61-11294св22) вказано, що "визначаючи способи участі баби та діда у спілкуванні та вихованні онука, потрібно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення рішення, зокрема, суд передусім повинен враховувати інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, а також вік, стан здоров`я, психоемоційний стан дитини".

Ухвалюючи зазначене рішення, суд насамперед керується інтересами дитини. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Ухвалюючи саме таке рішення по справі, суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії»(Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Тому, суд вважає, що відповідача слід зобов`язати не чинити перешкод у спілкуванні баби з онукою.

Врахувавши вищенаведені законодавчі норми, позицію сторін, висновок органу опіки та піклування, суд дійшов переконання про доцільність задоволення позовних вимог, та визначення способу спілкування позивачки.

Ухвалюючи вказане рішення, суд роз`яснює, що сторони не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, з урахуванням вікових змін, розвитку та потреб дитини, що буде відповідати її інтересам, або за домовленістю сторін, або за рішенням суду, якщо цього будуть вимагати інтереси дитини.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам у справі, що встановлений судом графік спілкування бабусю з онуком не позбавляє її права бачитись з ним в інші дні, у тому числі, на свята, канікули, дні народження тощо з дозволу матері дитини, якщо це не буде перешкоджати звичайному розпорядку дня дитини, з урахуванням її стану здоров`я та бажання.

Суд, також, вважає необхідним роз`яснити сторонам, що побудова сімейних відносин має здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Сторони не повинні поглиблювати конфліктну ситуацію, захищаючи свої власні інтереси, а намагатись проявити справжню турботу, реалізувати свої права шляхом домовленості і забезпечити належні умови для розвитку дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що саме такий визначений порядок та спосіб спілкування з онуком є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримки зв`язків між родичами.

На думку суду, такий порядок побачень буде достатнім для реалізації права позивача на спілкування з онуком.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору слід стягнути з відповідачки.

Керуючись ст.ст. 56, 105, 110, 112, 115, 160, 180, 181, 182, 191 СК України, ст.ст. 4, 13, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Петрик В.В., до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Костринської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про визначення способу спілкування з онуком задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканці АДРЕСА_2 , спосіб участі у спілкуванні з малолітнім онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , шляхом встановлення з ним зустрічей без участі батьків дитини за таким графіком: субота з 09 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв.; неділя з 14 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., з можливістю залишати онука ОСОБА_3 на ночівлю по місцю фактичного проживання позивачки ОСОБА_1 без присутності батьків два рази на місяць, а саме: в останні два вихідні дні кожного календарного місяця, також з можливістю спілкування з онуком особисто засобами зв`язку протягом доби у вільний від відпочинку дитини час.

Спілкування та побачення з дитиною мають відбуватися по місцю проживання (перебування) позивачки з можливістю відвідування дитячих закладів дозвілля, з урахуванням стану здоров`я дитини, її потреб та інтересів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) гривень 92 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 3 червня 2025 року.

Суддя Зизич В.В.