Номер провадження 2/404/2604/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропи вницького

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Солук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зняття арешту з нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 у грудні 2023 року звернулась до суду з позовом про скасування арешту зі спадкового майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: будинку АДРЕСА_1 , за реєстраційним номером обтяження 6570726, який 12.02.2008 року зареєстровано реєстратором Державним нотаріальним архівом в Кіровоградській області. В обгрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . 24 липня 2023 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С. заведено спадкову справу за № 62/2023 до майна спадкодавця. Відповідно до відомостей зазначених в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Ресжтру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є наявна інформація про арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 6570726. 24 липня 2023 року приватним нотаріусом було направлено запит про надання інформації щодо погашення ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , кредитного договору від 12 червня 2001 року. Філією-Кіровоградське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» надано відповідь на вищезазначений запит в якій зазначено, що неможливо встановити в зв`язку з чим накладалась заборона, чи відповідає дійсності запис в Державних реєстрах, оскільки в Акціонерному товаристві «Ощадбанк» відсутні копії повідомлень про накладення обтяжень чи договорів на підставі яких можливо було накладено заборону. А відтак, остання вимушена звернутись до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 08 грудня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.9).

На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 08 грудня 2023 року подано позовну заяву в новій редакції (вх. № 49800 від 29.12.2023 року), яка відповідає вимогам статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (а.с.11-15).

У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. На підставі частини третьої статті 53 Цивільного процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Фортечний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.16-17).

Через канцелярію відповідачем подано відзив на позов (вх. № 4615 від 06.02.2024 року) в якому останній заперечує проти задоволення позову, зазначає що позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення прав позивача які б свідчили про наявність перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до наданих копій документів, що підтверджують заборону, є можливість встановити ініціатора заборони, а саме Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, підстава обтяження повідомлення від 20 червня 2001 приватного нотаріуса Писаковська, в той час позивач визначає відповідачем Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», який ніякого відношення до заборони не має. За даними Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ОСОБА_1 , ОСОБА_4 відсутні в базі контрагентів банку. Нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в заставі банку не перебуває. Зазначає, що позивачем не надано жодних доказів, що за ініціативи та участі Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в рамках вищенаведених норм було здійснено спірне обтяження позивача. В матеріалах справи відсутні копії повідомлень Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», на підставі яких мождна було б встановити, що спірні обтяження дійсно зареєстровані за повідомленням та за ініціативи Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». В свою чергу, матеріали справи містять відомості про відсутність будь-яких боргових зобов`язань між позивачем та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України». Таким чином, зазначає, що у позивача відсутні правові підстави для звернення із зазначеним позовом до банку (а.с. 27-39).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 30 квітня 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиної С.С. належними чином засвідчену копію спадкової справи, заведеною після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Витребувано у Державному нотаріальному архіві Кіровоградської області належним чином засвідчену копію матеріалів на підставі яких накладено арешт, архівний запис № від 21.06.2001 року вх. № 488 за повідомленням 106, 20.06.2001 року приватний нотаріус Писаковська О.І. Судове засідання відкладено (а.с.44).

На виконання вимог ухвали Кіровського районного суду міста Кіровограда від 30 квітня 2024 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиної С.С. направлено до суду належними чином засвідчену копію спадкової справи, заведеною після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.64-89).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 08 квітня 2025 року на підставі частини третьої статті 53 Цивільного процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 . Судове засідання відкладено (а.с.119).

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. В судове засідання призначене на 28 травня 2025 року позивач не з`явилась, представником позивача подано до суду заяву (вх. № 21926 від 28.05.2025 року) про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, та підтримання позовних вимог (а.с.127-129).

Відповідач в судове засідання не з`явився, у поданному відзиві на позов просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову заперечує (а.с. 27-39).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилась, подала до суду зяаву (вх. № 21720 від 27.05.2025 року) про розгляд справи за її відсутності (а.с.130-131).

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені докази, суд встановив таке.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10 липня 2023 року виданого Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Одеса) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 258 (а.с.70).

ОСОБА_1 24 липня 2023 року звернулась до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиної С.С. із заявою про прийняття спадщинр пілся смерті свого батька, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.67).

Відповідно до повідомлення про накладення заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, 20 червня 2001 року за вихідним номером 106, приватним нотаріусом Писаковською Ольгою Іванівною внесено заборону на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору застави № 1635 від 18 червня 2001 року (а.с.62).

Згідно Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 12 лютого 2008 року за № 6570726 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області зареєстровано обтяження; підстава обтяження: повідомлення, 106, 20.06.2001, приватний нотаріус Писаковська, об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_4 , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду; додаткові дані: архівний запис від 21.06.2001 вх. 488, заявник ОСОБА_5 . Держнотархів (а.с.7).

Приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною Світланою Станіславівною направлено запит до Акціонерного товариства «Дердавний ощадний банк України» щодо надання інформації про погашення громадянином ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , кредитного договору від 12 червня 2001 року (а.с.88).

На вказаний запит, Акціонерним товариством «Дердавний ощадний банк України» надано відповідь, в якій останній зазначає, Національним Банком України № 130 від 27.11.2018 року «Про затвердження Правил застосування переліку документів, що утворюється в діяльності Національного банку та банків України» встановлено граничний строк зберігання кредитних справ який становить 5 років. Таким чином, неможливо встановити, в зв`язку з чим накладалась заборона, чи відповідає дійсності запис в Дердавних реєстрах, оскільки в Акціонерному товаристві «Ощадбанк» відсутні копії повідомлень про накладення обтяжень чи договорів на підставі яких можливо було накладено заборону (а.с.88 на звороті).

Згідно листа Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомлено, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень, Електронного архіву та ВП-спецрозділ у відділі на виконанні не перебували виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_4 , у зв`язку з чим державним виконавцем відділу не накладався арешт на нерухоме майно (а.с.40).

У статті 41 Конституції України задекларовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом права власності - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Статтею 387 Цивільного кодексу України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Практика Верховного Суду України (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 серпня 1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису»), а також Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна) при розгляді справи даної категорії вказує на те, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно з частиною першою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Частиною другою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Отже враховуючи вищевикладені вимоги, однієї з підстав зняття арешту з майна боржника це є відсутність будь-яких грошових зобов`язань, або у разі погашення заборгованості в повному обсязі.

За роз`ясненнями, що викладені в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI).

У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

У випадках безоплатної передачі майна юридичній особі ця особа також є відповідачем у справі.

У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор.

Згідно статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як роз`яснено в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

При цьому, позивачем до суду не наданого жодного доказу в межах який виконавчих проваджень накладено арешт, як і не надано доказів щодо боргових зобов`язань, чи існують вони на момент звернення суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна.

Доказів того, що вищевказаний арешт накладено саме в межах боргових зобов`язань перед Акціонерним товариством «Ощадбанк» позивачем також не надано. Крім того, позивач не звертався до Державного нотаріального архіву із запитом щодо з`ясування підстав накладення такого арешту. Водночас, відповідач заперечує, що саме він був ініціатором такого аршету, та останньому взагалі невідомо з яких саме боргових зобов`язань цей арешт накладено.

І ці доводи відповідача суд вважає обгрунтованими, а обставини, що повідомлені позивачем, про накладення арешту по борговим зобов`язанням Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» припущеннями, що є не допустимим в силу частин п`ятої, шостої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 1258 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщиниє останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Подібні висновки щодо застосування частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України викладені у постановах Верховного Суду: від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19), від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18), від 02 квітня 2021 року у справі № 191/1808/19 (провадження № 61-6290св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20), від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19 (провадження № 61-3620св21).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Позивач просить суд зняти арешт з усього нерухомого майна, однак як встановлено з матеріалів спадкової справи, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , окрім позивача наявні ще два спадкоємці, це ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які в свою чергу залучені судом до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, однак щодо них не вирішується питання про їх права та обов`язки в даній справі. Тобто позивач є можливим спадкоємцем лише частки нерухомого майна, відтак заявлення позову про зняття арешту з усього майна суд вважає недоведенним, а позов про зняття арешту з майна, як зазанчалося вище може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не надано належних, допустимих, достовірних, достатніх та беззаперечних доказів щодо можливості зняття арешту з усього нерухомого майна (позивач можливо має право лише на частку спадкового майна), а також не доведено, що за ініціативи та участі Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» було здійснено спірне обтяження позивача. В матеріалах справи відсутні копії повідомлень Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», на підставі яких можна було б встановити, що спірні обтяження дійсно зареєстровані за повідомленням та за ініціативи Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та такими, що задовленню не підлягають.

Судові витрати залишити по фактично понесеними позивачем.

Керуючись, статтею 41 Конституції України, статтями 317, 321, 387, 1216, 1217, 1218, 1221, 1261, 1268, 1270 Цивільного кодексу України, керуючись статтями, 4, 10, 11, 76-81, 89, 141, 263-265, 272 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зняття арешту з нерухомого майна, відмовити.

Судові витрати залишити по фактично понесеними позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», ; місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок № 12г;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження: 25006, місто Кропивницький, вулиця Театральна, будинок № 32/29;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

. Повний текст рішення суду складено 02.06.2025 року.

Суддя Фортечного районного

суду міста Кропивницького Людмила КУЛІНКА

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Л. Д. Кулінка