Справа № 453/2117/24
№ провадження 2/453/198/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 травня 2025 року

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Курницької В.Я.;

за участі секретаря судового засідання Трембач М.М.,

розглянувши в залі суду у місті Сколе Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

До Сколівського районного суду Львівської області 19 грудня 2024 року в порядку цивільного судочинства за допомогою системи «Електронний суд» звернувся позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі ТОВ «ФК «ЕЙС») в особі представника Тараненка Артема Ігоровича з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» (02090, м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005, ) заборгованість за Кредитним договором № 930088905 від 05 лютого 2022 року у розмірі 10 182, 51 гривень.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 лютого 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідачем укладено Кредитний договір № 930088905 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, у відповідності до п. 2.1. якого Кредитодавець зобов`язався надати Позичальникові Кредит на суму 10 000, 00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит та сплачувати проценти за користування Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «КОМФОРТ» Кредитодавця. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01. Додатковою угодою № 19 від 28 листопада 2019 року до Договору факторингу № 28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. Додатковою угодою № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31 грудня 2021 року та викладено договір у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року. Додатковою угодою № 27 від 31 грудня 2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року. Додатковою угодою № 31 від 31 грудня 2022 року до Договору факторингу № 28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31 грудня 2023 року. Додатковою угодою № 32 від 31 грудня 2023 року до Договору факторингу № 28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31 грудня 2024 року.

Витягу з реєстру прав вимоги № 178 від 25 травня 2022 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 9 358,19 гривень. На підтвердження переходу права вимоги позивачем долучено довідку видану ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що підтверджує перехід права вимоги за кредитним договором № 930088905 від 05 лютого 2022 року до ТОВ «Таліон Плюс».

30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01. Відповідно Витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 20 грудня 2023 року до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 10 182,51 гривень.

07 листопада 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 0711/24/Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі Боржників. Відповідно до п.1.2. перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 0711/24/Е від 07 листопада 2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 10 182, 51 гривень, що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 0711/24/Е від 07 листопада 2024 року. Відтак, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» № 930088905 від 05 лютого 2022 року у розмірі 10 182, 51 гривень, з яких 8 469, 08 гривень - заборгованість по кредиту; 1 713, 43 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, яку позивач просить стягнути із відповідача.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представник позивачаТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» - Тараненко А.І. в позовній заяві просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач - ОСОБА_1 - про розгляд справи повідомлявся належним чином, а саме шляхом надіслання судової повістки з рекомендованим повідомленням про вручення поштової кореспонденції, а також шляхом розміщення повідомлення про на сайті «Судова влада України». Своїх заперечень та відзиву на позов не подав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст рішення складено 19 травня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 14 травня 2025 року, датою ухвалення рішення є саме 19 травня 2025 року.

Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч. 3 ст. ЦПК України в редакції цього Закону провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судом встановлено, що 05 лютого 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір Кредитний договір № 930088905 у формі електронного документа з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором MNV4C78Z.

За вказаним договором кредитодавець зобов`язався надати позичальникові Кредит на суму 10 000, 00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти за користування Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «КОМФОРТ» Кредитодавця (п.2.1 договору).

Згідно з п. 2.2. договору, кредит надавався строком на 140 днів.

Нарахування процентів за користування кредитом у разі, якщо погашення кредиту здійснюється згідно з погодженим графіком платежів (дисконтна процентна ставка) здійснюється в розмірі 251, 85 % річних, що становить 0,69 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним (п. 4.2. договору).

Виконання первісним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 10 000, 00 гривень відповідачу підтверджується платіжним дорученням № 8d2ea52b-7a3b-417d-a728-34383f64eec6 від 05 лютого 2022 року, а також довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» № 10/24 від 29 жовтня 2024 року, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 911435991 від 09 жовтня 2021 року, наданої «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість відповідача за вказаним договором становить 9 358, 19 гривень, з яких: 8 469, 08 гривень - тіло кредиту; 889, 11 гривень - проценти.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» зазначило, що право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 930088905 від 05 лютого 2022 року року перейшло до товариства на підставі договорів факторингу.

Встановлено, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) укладено договір факторингу №28/1118-01, зі строком дії до 28 листопада 2019 року.

Згідно укладених між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» додаткових угод № 19 від 28 листопада 2019 року, № 26 від 31 грудня 2020 року, № 27 від 31 грудня 2021 року, № 31 від 31 грудня 2022 року, № 32 від 31 грудня 2023 року було продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2024 року.

Предметом договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року є відступлення права вимоги, зазначеної у відповідних реєстрах прав вимоги.

Пунктом 1.2 договору факторингу визначено, що «кредитний договір» - кредитний договір, укладений між клієнтом і боржником, права вимоги за яким відступаються, та який відповідає наступним критеріям: боржником за кредитним договором виступає фізична особа та кредит не забезпечується заставою. Перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме в реєстрах прав вимог.

Під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п.1.3 договору факторингу).

У пункті 1.5 договору факторингу зазначено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором. Форма реєстру прав вимоги наведена в додатку №1 до цього договору.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 178 від 25 травня 2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 9 358, 19 гривень. Аналогічний розмір заборгованості відображено первісним кредитором і в розрахунку заборгованості, копія якого долучена до позовної заяви.

У довідці, виданій первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 930088905/ФК від 07 листопада 2024 року зазначено, що 25 травня 2022 року було здійснено відступлення права вимоги за кредитним договором № 930088905 від 05 лютого 2022 року, укладеного з ОСОБА_1 , ТОВ «Таліон Плюс», згідно укладеного договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 930088905 від 05 лютого 2022 року, наданої ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість відповідача за вказаним договором становить 10 182, 51 гривень, з яких: 8 469, 08 гривень - тіло кредиту; 1 713, 73 гривень - проценти.

Також, 30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01 .

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 20 грудня 2023 року до Договору факторингу №30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», до ТОВ «ФК «Онлай Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 10 182, 51 гривень.

Предметом даного договору факторингу є відступлення права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, встановленому у відповідному додатку договору (п.п. 2.1,4.1 договору факторингу).

Встановлено судом і те, що 07 листопада 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 0711/24/Е, відповідно до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 930088905 від 05 лютого 2022 року.

Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» посилалось на те, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перейшло до нових кредиторів, кінцевим з яких є позивач ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», на підставі договорів факторингу, які були укладені у 2018 році (з додатковими угодами), 2023 та 2024 роках. Сам кредитний договір № 930088905 від 05 лютого 2022 року укладений після укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року.

За змістом статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі статтею 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак, це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/11965/16.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012).

Умовами пункту 1.3 договору факторингу від 28 листопада 2018 року передбачено, що право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Згідно з пунктом 2.1 цього договору, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Із наведеного вище слідує, що вимога на момент укладення договору факторингу мала б бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року не було, і сторони не могли передбачити, що 05 лютого 2022 року цим товариством буде укладено кредитний договір з відповідачем.

Кредитний договір було укладено між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 05 лютого 2022 року, тобто вже після укладення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» договору про відступлення прав вимоги №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, а тому у позивача відсутнє право вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за цим кредитним договором. Отже, правових підстав для задоволення позовних вимог позивача немає.

У відповідності до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 3 цієї ж статті, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать , серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у позові відмовлено, судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст.12,13,81,141,258-259,264-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», юридична адреса: 02090, м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий суддя В.Я.Курницька