Справа № 243/2818/25
Провадження № 2/243/960/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Агеєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бондаренко Дмитро Валерійович до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Бондаренка Д.В. звернулася до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Після смерті матері відкрилась спадщина у виді рухомого та нерухомого майна, в тому числі земельної ділянки загальною площею 0.0869 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН №144183, виданого Слов`янською міською радою 09.11.2000, ОСОБА_3 бабці позивача ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_3 її дочка ОСОБА_2 мати позивача оформила спадкові права в Першій Слов`янській державній нотаріальній конторі Донецької області, в тому числі і на житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами, який розташовано на вказаній земельній ділянці, та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.12.2004 року реєстровий №2-2217 по спадковій справі 526/03, яке видане Першою Слов`янською державною нотаріальною конторою Донецької області, однак право власності на земельну ділянку не зареєструвала, що підтверджується Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.03.2025 року №НВ-025, відповідно до якого власником земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , наданий кадастровий номер :01:007:0030, категорія земель землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення земельної ділянки 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), значиться ОСОБА_3 на підставі рішення органу місцевого самоврядування Слов`янська міська рада 19.07.2000 №307/2, державний акт від 09.11.2000 ІІІ-ДН 144183.

Приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Соловар В.І. за заявою позивача 09.04.2021 року відкрито спадкову справу №16/2021 у нотаріуса, №67481830 у спадковому реєстрі, після померлої матері ОСОБА_2 . Позивач, як дочка померлої, є спадкоємцем першої черги. Інших спадкоємців першої черги не має. Право власності на земельну ділянку після оформлення спадкових прав після померлої матері - ОСОБА_3 спадкодавець ОСОБА_2 за життя не зареєструвала, тому відповідно нотаріус отримав лист від 24.06.2021 року №510/116-21 відділу у м. Слов`янську міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, з якої відомо, що державний акт на право приватної власності на землю згідно наявних даних державного земельного кадастру виданий ОСОБА_3 , тобто обліковується за ОСОБА_3 , матір`ю спадкодавця.

Позивач отримала постанову приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Соловар В.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.07.2021р. №353/02-31 у зв`язку з відсутністю державного акта на право власності на земельну ділянку на ім`я спадкодавця та реєстрації права власності на земельну ділянку на ім`я спадкодавця, та не всі документи подані спадкоємцем.

Просить суд, визнати за нею, ОСОБА_1 , право приватної власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер :01:007:0030, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0.0869 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Бондаренко Д.В., у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Адвокат Бондаренко Д.В. до суду надав Заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та участі позивача, та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача керівник Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області Лях В.М., до суду надав заяву, в якій він просить суд розглянути справу у відсутності їх представника. Рішення просив ухвалити на розсуд суду у відповідності до вимог діючого законодавства України.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування підлягають задоволенню повністю з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

В судовому засіданні встановлено, та підтверджено Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.03.2025 року №НВ-025, що земельній ділянці, розташованій за адресою АДРЕСА_1 , наданий кадастровий номер :01:007:0030, категорія земель землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення земельної ділянки 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), власником земельної ділянки значиться ОСОБА_3 на підставі рішення органу місцевого самоврядування Слов`янська міська рада 19.07.2000 №307/2, державний акт від 09.11.2000 ІІІ-ДН 144183.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 .

Після її смерті ОСОБА_3 її дочка - ОСОБА_2 , 15.12.2004 в Першій Слов`янській державній нотаріальній конторі Донецької області, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом в тому числі на :

- житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 :

- земельної ділянки, загальною площею 0.0869 га з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН №144183, виданого Слов`янською міською радою 09.11.2000.

Свідоцтво про право на спадщину від 15.12.2004 року, яке видано Першою Слов`янською державною нотаріальною конторою Донецької області, зареєстровано за реєстровим №2-2217, спадкова справа №526/03.

Відповідно до Свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 , виданого 18.12.2020 Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0.0869 га з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , як спадкоємиця першої черги за законом, звернулася до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Соловар В.І. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ..

20 липня 2021 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Соловар В.І., ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Також, 20 липня 2021 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Соловар В.І. було складено постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану у АДРЕСА_1 , з тих підстав, що нею надано документів що підтверджують право власності спадкодавця ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0.0869 га, кадастровий номер :01:007:0030, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно до п.3.1 Постанови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця».

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 заведена приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Соловар В.І., за заявою ОСОБА_1 , спадкова справа № 16/2021.

Проте, у встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити право власності на земельну ділянку, площею 0.0869 га, кадастровий номер :01:007:0030, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 .

У зв`язку з цим, 20 липня 2021 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Соловар В.І. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері - ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0.0869 га, кадастровий номер :01:007:0030, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Вказане також підтверджене і роз`ясненнями, наданими у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (а.с.1299 ЦК України).

Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно, здійснюється відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, шляхом визнання прав.

Відповідно до 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада.

Умови для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі в позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Відповідно до п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Так, в судовому засіданні, на підставі зібраних судом доказів, встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та яка прийняла спадщину після смерті матері, оскільки звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом у передбачений законом строк, отримала Свідоцтво про право на спадщину на будинок, однак її право на спадщину на земельну ділянку не визнається, що є, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», правовою підставою звернення до суду, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України.

Умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у нотаріальній конторі у позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 25, 328, 1216, 1222, 1225, 1268, 1296, 1297 Цивільного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», ч. 4 ст. 3, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бондаренко Дмитро Валерійович до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 право приватної власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на земельну ділянку, кадастровий номер :01:007:0030, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0.0869 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 02 червня 2025 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області О.В. Агеєва.