Справа № 197/318/25
Провадження № 2/197/372/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року с-ще Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Гетьманенко О.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представниці відповідача - адвокатки Сінцової Т.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у с-щі Широке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання дружини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою, у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, а акож аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позов мотивовано тим, що відповідач, маючи можливість надавати кошти на утримання спільної з позивачкою дитини, такі надає не систематично, при цьому позивчка, будучи зайнятою доглядом за дитиною, також самостійно не може себе утримувати.

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 04.04.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

01 травня 2025 року від представника відповідача через систему електронний суд надійшов відзив на позовну заяву.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, зазначених у останьому.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. 01 червня 2025 року до суду через систему "Електронний суд" надійшла заява позивача, згідно з якою просить розгляд справи проводити за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала подану заяву відповідача про визнання позову та вказала, що це спільна позиція сторони відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.10.2022 (а.с. 5), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.10.2022 Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29.06.2023 (а.с. 6), ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком зазначений ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

Згідно з витягом з реєстру територіальної громади № 2023/000434674 від 18.01.2023 (а.с. 7), ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2025/004360151 від 02.04.2025 (а.с. 8), ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з довідки про грошове забезпечення та відрахування ОСОБА_2 № 3612 від 07.05.2025 (а.с. 47), загальна сума доходів з жовтня 2024 року по березень 2025 року становить 454776,13 грн.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 7 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини

Частиною 1 статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Суд погоджується із висновком позивачки про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів.

Вирішуючи вимогу щодо стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з наступного.

Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (частина 2 статті 84 Сімейного кодексу України).

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (частина 4 статті 84 СК).

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (частина 6 статті 84 СК).

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (частина 1 статті 182 СК).

Системний аналіз норм СК свідчить, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: перебування у зареєстрованому шлюбі з чоловіком, проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів).

Отже, за змістом вищевказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Такі висновки, узгоджуються з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 27 травня 2020 року по страві № 712/4702/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв`язку з тим, що малолітня дитина проживає з матір`ю (позивачем), вона має право на отримання від чоловіка - батька дитини, коштів до досягнення дитиною трьох років.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, який позов визнав у повному обсязі, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на її утримання в розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України судового збору в дохід держави.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 18, 76, 81, 95, 133, 141, 258, 263-265, 430 ЦПК України, ст. ст. 84, 180-185, 191 СК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання дружини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 квітня 2025 року і до досягнення сином повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, як дружини з якою проживає дитина, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 03 квітня 2025 року і до досягнення сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 03.06.2025.

Суддя М.В. Панчук