Справа № 355/49/25
Провадження № 2/355/374/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Цирулевської М. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Старенької С. М.,

представника позивача Летун Т. В. у режимі відеоконференції,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Баришівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

УСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (надалі також позивач, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі також відповідачка, ОСОБА_1 , клієнт, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитними договорами про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 16 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (надалі також Первісний кредитор, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та ОСОБА_1 укладено договір позики №2561737 (надалі також договір позики, договір-1).

Згідно з п. 1 договору позики за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає такі права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників №26 від 24.06.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 22776,32 грн, з яких:

-6137,14 грн сума заборгованості за основною сумою боргу,

-16639,18 грн - сума заборгованості за відсотками,

-0 грн. - сума заборгованості за пенею.

Означена сума заборгованості є непогашеною відповідачкою перед позивачем, як новим кредитором, якому відступлено право вимоги за означеним вище договором факторингу.

Крім того, 06 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (надалі також товариство, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №05836-12/202 (надалі також кредитний договір-1, договір-2).

Відповідно до п.п. 1.1. п.1 кредитного договору-1 товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.

28.05.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 28052024, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №28052024 від 28.05.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 16500,00 грн, з яких:

-4000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу,

-12500,00 грн - сума заборгованості за відсотками,

-0 грн. - сума заборгованості за пенею.

Означена сума заборгованості є непогашеною відповідачкою перед позивачем, як новим кредитором, якому відступлено право вимоги за означеним вище договором факторингу.

Крім того, 04 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» (надалі також первісний кредитор, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1371418 (надалі також кредитний договір-2, договір-3), в межах якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надав відповідачці кредит у гривні, а відповідачка зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором.

14.10.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14102024, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №14102024 від 14.10.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 24075,00 грн, з яких:

-3000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу,

-21075,00 грн - сума заборгованості за відсотками,

-0 грн - сума заборгованості за пенею.

Означена сума заборгованості є непогашеною відповідачкою перед позивачем, як новим кредитором, якому відступлено право вимоги за означеним вище договором факторингу.

Крім того, 07 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» (надалі також первісний кредитор, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 09251-01/2024 (надалі також кредитний договір-3, договір-4).

Також 08 січня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 10107-01/2024 (надалі також кредитний договір-4, договір-5).

Також 17 грудня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 28675-12/2023 (надалі також кредитний договір-5, договір-6).

За умовами договорів-4,-5,-6 кошти кредиту надаються ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, що надані відповідачкою з метою отримання кредиту. Підписанням означених кредитних договорів відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», які розміщені на веб-сайті товариства. Приймаючи умови кредитного договору, відповідачка підтверджує, що вона повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил.

24.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24052024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 24.05.2024 до Договору факторингу № 24052024 від 24.05.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки у таких розмірах:

- за договором-4 - в сумі 8000,00 грн, з яких: 2000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 6000,00 грн сума заборгованості за відсотками;

- за договором-5 - в сумі 4000,00 грн, з яких: 1000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3000,00 грн сума заборгованості за відсотками;

- за договором-6 в сумі 19500,00 грн, з яких: 6000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 13500,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Означені суми заборгованості є непогашеними відповідачкою перед позивачем, як новим кредитором, якому відступлено право вимоги за означеним вище договором факторингу.

Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про стягнення на його користь із відповідачки заборгованості за договорами-1,-2,-3,-4,-5,-6 у загальній сумі 94851,32 грн.

Також позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь судові витрати, що складаються із суми сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Представник позивача у судових засіданнях підтримала доводи позовної заяви, позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідачка процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористалася. Водночас, в судових засіданнях у даній справі відповідачка зазначила про свою незгоду із позовними вимогами в частині стягнення сум відсотків за всіма 6-ма договорами, оскільки чоловік позивачки є військовослужбовцем, стосовно якого (разом із відповідачкою як дружиною військовослужбовця) поширюються гарантії та права, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Разом з тим, у судових засіданнях відповідачка не заперечила щодо отримання суми коштів за договорами-1,-2,-3,-4,-5,-6 та визнала свою заборгованість за сумами основного боргу. Також відповідачка не заперечила проти переходу до позивача прав вимоги за означеними договорами за відповідними договорами факторингу.

ІІ. Рух справи. Процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання учасників справи.

07 січня 2025 року до Баришівського районного суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», за підписом представника позивача Москаленко Маргарити Станіславівни, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 22.01.2025 відкрито провадження (спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін) в означеній справі, судове засідання призначено на 19.02.2025.

У позовній заяві представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.

У судове засідання 19.02.2025 з`явилася відповідачка, із позовними вимогами у повному обсязі не погодилась. У зв`язку із незакінченням строку для подання відзиву та доказів на спростування позову розгляд справи відкладено на 21.03.2025.

У судове засідання 21.03.2025 з`явилася відповідачка, заявила, в тому числі, клопотання про визнання явки сторони позивача обов`язковою, задля надання представником позивача пояснень по суті позову. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 21.03.2025 явку сторони позивача визнано обов`язковою, розгляд справи відкладено на 09.04.2025.

У судові засідання 09.04.2025, 30.04.2025, 30.05.2025 з`являлися сторони, надавали пояснення по суті спору.

31.03.2025 представником позивача подано клопотання про долучення доказів, проти якого відповідачка не заперечувала. Ухвалою суду (без оформлення окремого документу) від 30.04.2025 клопотання представника позивача задоволено, відповідні докази долучені до матеріалів справи.

Крім того, 27.03.2025 та 30.04.2025 відповідачкою, на підтвердження гарантій та прав, передбачених положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», подані відповідні документи, долучені до матеріалів справи ухвалами суду від 09.04.2025 та 30.05.2025.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 16.01.2024 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 уклали договір позики №2561737 (договір-1) (а.с. 11-14), відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується передати ОСОБА_1 у власність грошові кошти (надалі також позику), на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Відповідно до п. 2.1 2.3 договору сума позики складає 8000,00 грн; строк позики (строк договору) 30 днів; процентна ставка (базова) за перший день користування позикою 26,71 % (фіксована); базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення 3,00 % (фіксована).

Договір підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором 2rKIskJh23, що був надісланий на електронну адресу, яку надала відповідачка.

Позикодавець на виконання п. 1 договору позики № 2561737 від 16.01.2024 виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачці у власність грошові кошти в розмірі 8000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідачки, обставини чого визнаються ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 5.3. договору позики № 2561737 від 16.01.2024 позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору їй зрозумілі.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОГІВ» укладено договір факторингу № 14/06/21 (а.с. 15-19), відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОГІВ» за оплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОГІВ» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за договором позики № 2561737 від 16.01.2024 (а.с. 20). Сума заборгованості за договором-1 становить 22776,32 грн, з яких: 6137,14 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 16639,18 грн сума заборгованості за відсотками.

Позивачем надані докази на підтвердження виконання зобов`язань, у тому числі, проведення розрахунків між сторонами означеного договору факторингу

06.12.2023 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансового кредиту № 05836-12/2023 (договір-2, кредитний договір-1) (а.с. 27-32). Відповідно до п. 1 кредитного договору-1 товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п.п 1.1 1.4.1 договору-2 сума кредиту складає 4000,00 грн; строк кредиту 360 днів; процентна ставка (базова) 2,50 % в день (фіксована).

Договір підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором W0442.

Товариство на виконання п. 1.1 договору про надання фінансового кредиту № 05836-12/2023 від 06.12.2023, виконало свої зобов`язання, зокрема передало відповідачці у власність грошові кошти в розмірі 4000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідачки. Означені обставини визнаються ОСОБА_1

28.05.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 28052024 (а.с. 33-35), відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОГІВ» за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 28052024 від 28.05.2024 (а.с. 36) ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 16500,00 грн., з яких 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12500,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

04.01.2024 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1371418 (договір-3, кредитний договір-2) (а.с. 41-47). За умовами п. 1.2 означеного договору товариство надає відповідачці кредит у гривні, а відповідачка зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором.

Відповідно до п.п. 1.3 1.5.1 договору сума кредиту складає 3000,00 грн; строк кредиту 360 днів; процентна ставка (базова) 2,50 % в день (фіксована).

Договір підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором С656.

14.10.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14102024 (а.с. 49-52), відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОГІВ» за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 14.10.2024 до договору факторингу №14102024 від 14.10.2024 (а.с. 53) ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 24075,00 грн, з яких 3000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 21075,00 грн сума заборгованості за відсотками.

07.01.2024 ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансового кредиту № 09251-01/2024 (договір-4, кредитний договір-3) (а.с. 57-62), за умовами якого (п.п 1.1 1.4.1 договору-4) сума кредиту складає 2000,00 грн; строк кредиту 120 днів; процентна ставка (базова) 2,50 % в день (фіксована).

Кредитний договір-3 підписано електронним підписом позичальника шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W1538.

08.01.2024 ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансового кредиту № 10107-01/2024 (договір-5, кредитний договір-4) (а.с. 64-69), за умовами якого (п.п 1.1 1.4.1 договору-5) сума кредиту складає 1000,00 грн; строк кредиту 120 днів; процентна ставка (базова) 2,50 % в день (фіксована).

Кредитний договір-4 підписано електронним підписом позичальника шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W1562.

17.12.2023 ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансового кредиту № 28675-12/2023 (договір-6, кредитний договір-5) (а.с. 71-76), за умовами якого (п.п 1.1 1.4.1 договору-5) сума кредиту складає 6000,00 грн; строк кредиту 120 днів; процентна ставка (базова) 2,50 % в день (фіксована).

Кредитний договір-5 підписано електронним підписом позичальника шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W2591.

За умовами договорів-4,-5,-6 кошти кредиту надаються ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем з метою отримання кредиту. Підписанням кредитного договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», які розміщені на веб-сайті товариства. Приймаючи умови кредитного договору, відповідачка підтверджує, що вона повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил.

24.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24052024 (а.с. 78-81), відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОГІВ» за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 24.05.2024 до договору факторингу №24052024 від 24.05.2024 (а.с. 82) ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки:

- за договором-4: в сумі 8000,00 грн, з яких 2000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 6000,00 грн сума заборгованості за відсотками;

- за договором-5: в сумі 4000,00 грн, з яких 1000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3000,00 грн сума заборгованості за відсотками;

- за договором-6: в сумі 19500,00 грн, з яких 6000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 13500,00 грн сума заборгованості за відсотками.

На час розгляду справи судом відповідачкою не надано даних та належних і допустимих доказів, що свідчать про погашення заборгованості за основною сумою боргу (наданим кредитом) за договорами-1,-2,-3,-4,-5,-6; відносно сум заборгованості за нарахованими відсотками відповідачкою надані документи, які, за доводами відповідачки, свідчать про наявність підстав для звільнення її від сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Так, з наданих відповідачкою документів слідує, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 , видане Баришівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 05.05.2023).

Згідно із довідкою (форма № 5) військової частини НОМЕР_2 № 1473 від 23.05.2023 солдат ОСОБА_2 прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період з 09.05.2023.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 104 від 13.06.2023 у зв`язку з закінченням ІНФОРМАЦІЯ_1 (для підготовки мобілізаційної ресурсів) військовослужбовцями, призваними по мобілізації на особливий період, наказано військовослужбовців, які проходили підготовку у період з 12 травня по 13 червня 2023 року, вважати такими, що закінчили навчання за програмою ІНФОРМАЦІЯ_1 (для підготовки мобілізаційних ресурсів) у військовій частині НОМЕР_2 за спеціальністю «Стрілець», ВОС 100: солдат ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України № 201 від 06.02.2024 матрос ОСОБА_2 дійсно в період з 17.06.2023 по 13.07.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н.п. Новоочеретувате, н.п. Макарівка, н.п. Старомайорське Донецької області.

Як слідує із довідок № 1/39/9/127 від 19.02.2025, № 1/32/157 від 19.02.2025 військової частини НОМЕР_3 , молодший сержант ОСОБА_2 , командир 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 , брав участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України: у період з 21.01.2024 по 10.03.2024, з 23.03.2024 по 12.05.2024, з 28.08.2024 по 23.09.2024, з 06.10.2024 по 09.01.2025, з 27.01.2025 по 19.02.2025, перебуваючи в населених пунктах: Херсонська область, Херсонський район, Дар`ївська сільська ТГ, с. Микільське (в межах Національного природного парку «Нижньодніпровський»).

У матеріалах справи наявне посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 , видане управлінням персоналу штабу Командування ВМС ЗС України від 09.11.2024.

IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Зміст спірних правовідносин.

Щодо змісту кредитного договору, а також правового регулювання питань стягнення заборгованості за кредитним договором, що складаються із сум основного боргу та процентів за користування кредитними коштами, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із статтею 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За змістом статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України.

За змістом ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України.

Щодо правового регулювання питання відступлення прав вимоги за кредитним договором на умовах факторингу.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно із статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Щодо гарантій та прав військовослужбовців, пов`язаних із кредитними правовідносинами.

Згідно із ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації або на військову службу за призовом із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Визначення «особливого періоду» наведено у Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відповідно до статті 1 якого:

- мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;

- особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Вирішуючи питання щодо темпоральних меж дії особливого періоду в розумінні Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року по справі № 813/402/17 дійшла висновків, що за змістом наведених вище визначень, навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

24 лютого 2022 року Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року за №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» о 05 годині 30 хвилин 24 лютого 2022 року в України був введений воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Норми процесуального права, що підлягають застосуванню.

Згідно із ч. 1, 5 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частинами 2, 3 ст. 12 ЦПК України унормовано, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За п. 2, 4, п. 6, п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зміст спірних правовідносин полягає у виконанні/невиконанні сторонами своїх зобов`язань за кредитним договором. Предметом позову є стягнення заборгованості позичальника внаслідок неповернення суми кредиту та несплати процентів річних.

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.

V. Мотивована оцінка аргументів учасників справи. Висновки суду за результатами розгляду позову.

За результатами дослідження фактичних обставин, що мають визначальне значення для розгляду цієї справи, зважаючи на докази, надані на їх підтвердження, а також застосувавши релевантні норми права, суд зазначає та виснує таке.

Судом встановлено, що договори-1,-2,-3,-4,-5,-6 укладены між сторонами в електронній формі.

Як вбачається з матеріалів справи, означені договори підписано електронними підписами позичальника, які відтворені шляхом використання позичальником одноразових ідентифікаторів.

Суд дійшов висновку, що при укладенні кредитних договорів та договору позики його сторонами було погоджено усі істотні умови кредитного договору (договору позики).

Договори-1,-2,-3,-4,-5,-6 є домовленістю сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Суд доходить до переконання, що відповідачкою порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно з якими зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1049 ЦК України, яка вказує, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Добровільно відповідачка не здійснила розрахунок за договорами в строки, визначені його умовами, тому сума боргу підлягає примусовому стягненню.

Суд зауважує, що звертаючись до суду із позовом про стягнення грошових коштів, позивач зобов`язаний навести обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, і в подальшому довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Водночас, саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, зокрема: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити (ст. 264 ЦПК України). Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному ЦПК України (ч. 3 ст. 263 ЦПК України).

Отже, вищевказані принципи вказують, зокрема, на те, що суд зобов`язаний перевірити розрахунок заборгованості незалежно від наявності та/або відсутності заперечень щодо нього зі сторони відповідача.

Щодо стягнення суми основного боргу.

Як встановлено судом, відповідачці були перераховані кошти у загальному розмірі 24000,00 грн на виконання умов договору позики та кредитних договорів-1,-2,-3,-4,-5. Спосіб перерахування коштів відповідає умовам договорів.

Відповідачкою не оспорювався факт отримання нею коштів за означеними договорами та розмір отриманих коштів (основного боргу).

Належних доказів того, що відповідачка повернула суми наданого кредиту за означеними договорами, матеріали справи не містять.

Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за сумами кредиту (сум основного боргу) в розмірі заявленої позивачем суми 22 137,14 грн.

Щодо заборгованості зі сплати процентів.

За твердженнями позивача, загальний розмір процентів, які має сплатити відповідачка за договором позики та кредитними договорами-1,-2,-3,-4,-5, становить 72714,18 грн.

Водночас, як встановлено судом на підставі наданих відповідачкою доказів, зокрема довідок, виданих військовими частинами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , чоловік відповідачки прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період з 09.05.2023 та наразі проходить військову службу. Під час проходження військової служби чоловік відповідачки, ОСОБА_2 , командир стрілецького відділення, брав участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України: у періоди часу починаючи з 21.01.2024 по 19.02.2025, перебуваючи в населених пунктах Донецької та Херсонської областей.

Відтак, суд доходить висновку, що чоловік відповідачки є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі та під час дії особливого періоду брав участь у здійсненні відповідних заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, є учасником бойових дій, що означає поширення гарантій, передбачених ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на спірні правовідносини за договорами-1,-2,-3.-4,-5,-6 в частині нарахування процентів за користування кредитними коштами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем всупереч положенням означеного Закону України неправомірно нараховані відповідачці проценти за користування кредитом за договорами.

Відтак, суд погоджується із позицією відповідачки та вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за процентами за користування кредитом задоволенню не підлягають.

Разом із тим, зважаючи на установлені судом обставини про те, що відповідачка фактично отримала та користувалася кредитними коштами, які у добровільному порядку не повернула, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення у примусовому порядку з відповідачки суми заборгованості за тілом кредиту за договорами в загальному розмірі 22 137,14 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом досліджені докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті.

За результатами, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи все вищевикладене, прийшов до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідачки на користь позивача суми заборгованості за тілом кредиту за договорами в загальному розмірі 22 137,14 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки такі вимоги, з огляду на вищевикладені висновки суду, є необґрунтованими.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено сплату позивачем судового збору за подачу позову в сумі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №92359 від 17.12.2024 (а.с. 1).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 706,74 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (22137,14 грн х 100 % : 94851,32 грн = 23,34%. 3028,00 грн х 23,34 % = 706,64 грн).

До ухвалення рішення у справі відповідачка не повідомила суд про неможливість надання доказів, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат; про причини неможливості надання таких доказів. Відповідно суд, ухвалюючи рішення у справі, не має підстав та обов`язку вирішувати питання щодо встановлення відповідачці терміну для надання суду доказів щодо розміру понесених витрат, як і призначати засідання для вирішення питання про судові витрати, вказуючи про це у резолютивній частині рішення (п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України).

Враховуючи все вищевикладене, керуючись положеннями Законів України «Про споживче кредитування», «Про електронну комерцію», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 1, 3, 12, 15, 16, 204, 207, 509, 510, 512-514, 525, 526, 527, 530, 549, 551, 610-612, 625-629, 638, 639, 641, 642, 1046, 1048 - 1050, 1054, 1055, 1077, 1078 ЦК України, ст. 2, 4, 10-13, 76-83, 89, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 22 137,14 грн (двадцять дві тисячі сто тридцять сім гривень 14 копійок), яка складається із:

- 6137,14 грн сума основного боргу (тіло кредиту) за договором позики №2561737 від 16.01.2024;

-4 000,00 грн - сума основного боргу (тіло кредиту) за договором про надання фінансового кредиту № 05836-12/2023 від 06.12.2023;

-3 000,00 грн - сума основного боргу (тіло кредиту) за договором про надання споживчого кредиту № 1371418 від 04.01.2024;

-2 000,00 грн - сума основного боргу (тіло кредиту) за договором про надання фінансового кредиту № 09251-01/2024 від 07.01.2024;

-1 000,00 грн - сума основного боргу (тіло кредиту) за договором про надання фінансового кредиту № 10107-01/2024 від 08.01.2024;

-6 000,00 грн - сума основного боргу (тіло кредиту) за договором про надання фінансового кредиту № 28675-12/2023 від 17.12.2023.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 706,74 грн (сімсот шість гривень 74 копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне рішення складено 04.06.2025.

Дані відносно позивача:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»

реквізити: IBAN № НОМЕР_5 у AT «ТАСкомбанк».

місцезнаходження: вулиця Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032.

Дані відносно відповідачки:

ОСОБА_1

РНОКПП: НОМЕР_6

АДРЕСА_1 .

Суддя

Баришівського районного суду

Київської області Марина ЦИРУЛЕВСЬКА