головуючий у суді І інстанції Романишена І.П.
провадження № 22-з/824/860/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
У Х В А Л А

05 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

перевіривши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Стянуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 з використанням підсистеми «Електронний суд», подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 травня 2024 року та рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

03 червня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

Відповідно до поданої заяви ОСОБА_1 просить апеляційний суд забезпечити докази шляхом:

- допиту свідків;

- огляду доказів за їх місцезнаходженням, а саме веб-сторінок користувачів у соціальній мережі «Facebook»;

- витребування у Шевченківського УП ГУНП міста Києва остаточного рішення у кримінальному провадженні №?0002203;

- витребування у відповідача фотографій, які були зроблені особисто відповідачем 15 квітня 2023 року у ТРЦ «Смарт Плаза», на яких зображені ОСОБА_1 та ОСОБА_5 та в подальшому були використані в дописі від 16 квітня 2023 року на сторінці користувача « ОСОБА_2 »;

- витребування у свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 переписки, яка мала місце 14 травня 2023 року у додатку «Viber», з позивачем ОСОБА_1 ;

- тимчасової заборони відповідачу - ОСОБА_2 - вчиняти дії, спрямовані на знищення, зміну, редагування або видалення, фотографій, які вона зробила 15 квітня 2023 року у ТРЦ «Смарт Плаза», на яких зображені ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ;

- отримання письмової інформації у компанії MetaPlatforms, Inc., що знаходиться за адресою: ATTN: PrivacyOperations1601 WillowRoad, Menlo Park, CA94025, США, дані, що ідентифікують користувача « ОСОБА_2 »;

- отримання письмової інформації у компанії MetaPlatforms, Inc., що знаходиться за адресою: ATTN: PrivacyOperations1601 WillowRoad, Menlo Park, CA94025, США, дані, що ідентифікують користувача « ОСОБА_11 ».

Разом з поданою заявою про забезпечення доказів ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на подання заяви про забезпечення доказів.

У клопотанні заявник посилається на те, що заява про забезпечення доказів булаподана заявникомдо подання позовної заяви. Однак ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 травня 2023 року у справі №?761/15525/23, провадження №?2-з/761/254/2023, заява повернута заявнику.

Вказує на об`єктивну неможливість подання заяви після подання позовної заяви. Оскільки під час розгляду справи судом першої інстанції відзив відповідача не був належним чином долучений до матеріалів справи та не був доступний у підсистемі «Електронний суд». У зв`язку з цим позивач не мав можливості ознайомитися з його змістом і вчасно реалізувати своє право на подання обґрунтованої заяви про забезпечення доказів.

Тільки 13 вересня 2024 року зі змісту оскаржуваного рішення, позивачу стало відомо, що відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Зазначає, що потреба у витребуванні доказів виниклапісля ознайомлення з відзивом на позовну заяву.

Ознайомившись з відзивом 24 лютого 2025 року, після подання апеляційної скарги, у приміщенні Київського апеляційного суду, але до відкриття апеляційного провадження. Лише на цій стадії стали відомими обставини, які зумовлюють потребу у витребуванні конкретних доказів, у тому числі - у третіх осіб.

ОСОБА_1 посилається на те, що до подання позову заявникомнаправлявся відповідачу лист із пропозицією про досудове врегулювання спору (т. 1, а.с. 46-48). Відповідач на вказаний лист відповіду не надав.

Заявник наголошує на неможливості отримання окремих доказів самостійно. У заяві про забезпечення доказів міститься прохання витребувати у компанії Meta Platforms, Inc. інформацію, яка дозволяє ідентифікувати власника акаунту, що публікував спірний контент. Отримання такої інформації в інший спосіб є неможливим без офіційного звернення суду.

Вказує на необхідність судового витребування доказів у Meta Platforms, Inc. відповідно до міжнародних вимог. У поданій заяві про забезпечення доказів міститься прохання витребувати у компанії Meta Platforms, Inc. (1601 Willow Road, Menlo Park, CA 94025, США) відомості, які дозволяють ідентифікувати власника акаунту, що публікував спірні матеріали. Отримання таких відомостей у добровільному порядку є об`єктивно неможливим без офіційного судового звернення, яке має відповідати процесуальним вимогам: відповідно до статей 498-499 Цивільного процесуального кодексу України, витребування доказів за кордоном здійснюється у встановленому законом порядку; відповідно до Гаазької конвенції від 15 листопада 1965 року про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, звернення до Meta має бути оформлене з дотриманням міжнародних вимог; Таким чином, самостійне отримання таких даних як доказів не є можливим без залучення суду.

Зазначає, що у заяві про забезпечення доказів висловлено прохання витребувати у свідків ( ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ) копії електронного листування, яке мало місце 14 травня2023 року у додатку «Viber» між ними та позивача. Повна переписка вже надаваласьдо суду апеляційної інстанціїу вигляді скріншотів та відеозаписів з екрану пристрою. Однак із метою підтвердження достовірності вже поданих доказів, їхнього змісту, джерела та факту комунікації з конкретними особами, виникла потреба звернутися до суду із заявою про забезпечення доказів шляхом витребування копій цієї ж переписки безпосередньо у відповідних свідків.

Дослідивши обставини, на які заявник посилається, щодо поважності пропуску строку для подання заяви про забезпечення доказів, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до положень статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому порядок поновлення процесуального строку визначено статтею 127 ЦПК України.

Так, згідно частини 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За змістом частини 4 статті 127 ЦПК України, одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Безпідставне поновлення строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Таким чином, заявником у клопотання про поновлення строку на подання заяви про забезпечення доказів не наведено поважних причин пропуску строку звернення з такою заявою. Будь-яких доказів в обґрунтування неможливості подання заявиу встановлений законом строк з причин, що не залежали від позивача не зазначено.

Враховуючи вищенаведене,колегія апеляційного суду дійшла висновку про те, що наведені ОСОБА_1 , у клопотанні про поновлення строку на подання заяви про забезпечення доказів, причини не можна визнати належними та поважними.

Таким чином, у клопотанні про поновлення строку на подання заяви про забезпечення доказів слід відмовити.

Відповідно до частини 7 статті 127 ЦПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Керуючись статтями 126, 127 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строкуна заяви про забезпечення доказів - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська