Справа № 180/777/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 р.

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Тананайська Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Марганці Дніпропетровської області цивільну справу № 180/777/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 30000 гривень заподіяної моральної шкоди, а також сплачений судовий збір.

Позов обґрунтований тим, що 2 березня 2025 року о 9 год.45 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи у громадському місці на вулиці Нікопольській в м.Марганець біля будинку 80 висловлювалась нецензурною лайкою на адресу позивача, обзивала лайливими словами. Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 3.04.2025 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 51 гривня. Дана постанова набрала законної сили 15.04.2025 року. Позивач зазначає, що у зв`язку із вчиненням відповідачем щодо нього протиправних дій, він змушений по сьогоднішній день проходить лікування, він зазнав душевних страждань, пережив сильний емоційний стрес, був порушений нормальний спосіб його життя. ОСОБА_1 вказує, що незаконними діями ОСОБА_2 йому завдано моральну шкоду, розмір якої він оцінює у 30000 гривень, яку і просить стягнути на його користь.

Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 9 травня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу було запропоновано подати до суду відзив на позов по вказаній справі.

30 травня 2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Яремчук Л.В., у якому відповідач позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні, зазначаючи, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту заподіяння йому моральних страждань, чи втрат немайнового характеру, а також розмір заподіяної моральної шкоди вважає не обґрунтованим. Вважає Постанову суду такою, що не відповідає дійсності.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1.ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1.ст.13 ЦПК України).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається із копії постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 3 квітня 2025 року, ОСОБА_2 визнано винною у тому, що 2 березня 2025 року о 9 год.45 хв. , знаходячись в АДРЕСА_1 , висловлювалася нецензурною лайкою в бік ОСОБА_1 , чим порушила громадський порядок, тим самим вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Постановою накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173 КупАП, у виді штрафу в розмірі 51 гривня /а.с. 6-8/.

При розгляді протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вину визнала в повному обсязі, постанову суду не оскаржувала. Постанова Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 3 квітня 2025 року набрала законної сили 15 квітня 2025 року.

Відповідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач зазначає, що зазначеними вище неправомірними діями ОСОБА_2 йому спричинено моральну шкоду, яку він просить стягнути з відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода,завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявностіїї вини.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні щодо ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та обставини його вчинення встановлені зазначеною вище постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 3.04.2025 року, яка набрала законної сили.

За змістом ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ВС звертає увагу, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, норми права дають підстави вважати, що під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій, що досягло певного психологічного стану фізичних чи душевних страждань (відчуття неспокою, хвилювання, образи, дискомфорту тощо).

В судовому засіданні є доведеним той факт, що позивачу були спричинені моральні страждання діями відповідача, які виразилися у тому, що 2.03.2025 року вона у громадському місці, висловлювалася нецензурною лайкою в бік ОСОБА_1 . Зазначені дії призвели до втрати душевного спокою та порушенні нормальних життєвих зв`язків.

З урахуванням обставин даної справи, вчинення ОСОБА_2 хуліганських дій в громадському місці, суд вважає, що це призвело до порушення особистих немайнових прав ОСОБА_1 , зокрема права на особисту недоторканість та гідність і безумовно спричинило моральні страждання, що в результаті негативно вплинуло на звичний спосіб життя та стан здоров`я ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначені норми права та постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 3 квітня 2025 року по справі №180/505/25, яка підтверджує факт вчинення неправомірних дій відповідачкою, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідачки, та її вини в її заподіянні.

Щодо вимоги про стягнення з відповідачки відшкодування моральної шкоди у розмірі 30000 гривень, суд зазначає наступне.

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Чинне законодавство не містить методики чи способів обчислення моральної шкоди, та при оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю та спокою особи, а будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 23 жовтня 2024 року по справі №293/174/23 зазначає, що розмір відшкодування моральної шкоди не є сталою величиною, а визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи, має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її збагачення.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що позивач ОСОБА_1 1955 року народження, є людиною похилого віку, має хронічні захворювання, що підтверджується медичною довідкою, та зазначена подія відобразилась на його психічному та емоційному стані.

Крім того, позивачем витрачався час для звернення за правовою допомогою, до поліції, лікарні, тобто, був порушений звичний спосіб життя ОСОБА_1 та він був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку із вищевикладеним, з урахуванням характеру, обсягу та глибини душевних страждань, яких зазнав ОСОБА_1 , їх тривалості, виходячи з засад справедливості, розумності та наслідків, що наступили, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідачки спричиненої моральної шкоди у розмірі 3000 гривень.

До аргументів представника відповідача, що вина ОСОБА_2 не доведена , оскільки в постанові суду зазначено: «визнати ОСОБА_2 винним», замість «винною», суд відноситься критично, оскільки це є опискою, яка може бути усунена за заявою ОСОБА_2 до суду. Постанова набрала законної сили та ОСОБА_2 не оскаржувалась.

Судові витрати по оплаті судового збору підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12,13,81-82,89,141,223,263-265 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення рішення суду 3 червня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Ю. А. Тананайська