Справа № 375/19/25
Провадження № 2/375/154/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року селищеРокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Банах-Кокус О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Потапенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру, або звільнення від сплати аліментів.

ВСТАНОВИВ:

В січні 2025 року позивач звернувся в суд з даним позовом та просив зменшити розмір аліментів на утримання доньки, які стягуються з нього на користь відповідача на підставі рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 15 липня 2011 року, справа № 2-347/11.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що має з відповідачем у справі двох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 15липня 2011 року, справа № 2-347/11 з нього на користь відповідача стягуювалися аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення старшою дитиною повноліття.

25 листопада 2011 року на підставі рішення суду, було видано виконавчий лист №2-347/11 та відкрито виконавче провадження № 30194164.

ІНФОРМАЦІЯ_3 син позивача, ОСОБА_5 досягнув повноліття, у зв`язку з чим подальше стягнення аліментів на його утримання припинилося та проводиться подальше стягнення аліментів лише на утримання доньки ОСОБА_6 .

Разом із тим, після винесення судом рішення про стягнення аліментів ОСОБА_7 , в 2015 році під час виконання антитерористичної операції на сході України переніс вибухову травму. У зв`язку з отриманою бойовою травмою Позивача рішенням ВЛК було визнано обмежено придатним до військової служби.

17 липня 2023 року, під час захисту територіальної цілісності України та її суверенітету, позивач, як військовослужбовець, в м. Костянтинівка, через приліт бойової ракети С-300 отримав чергову фугасно-осколкову баротравму. В результаті заподіяних бойових травм позивачу 27 червня 2024 року згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серї 12 ААГ №858884 було встановлено третю групу інвалідності довічно та протипоказано важку фізичну працю з фізичними навантаженнями.

В теперішній час він проходить періодичне лікування та реабілітацію, які потребують матеріальних затрат на покриття яких розміру отримуваної позивачем пенсії по інвалідності не вистачає, у зв`язку із чим його матеріальний стан значно погіршився.

У зв`язку із втратою роботи (служби) через набуту внаслідок травми інвалідність, та проходженням необхідних подальших курсів лікування, Позивач із отримуваної пенсії по інвалідності не в змозі сплачувати надто високий для нього розмір аліментів встановлений судовим рішенням від 15 липня 2011 року.

З цих підстав просить задовольнити позовні вимоги, та зменшити розмір аліментів на утримання дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до 1/6 частини від усіх його доходів щомісяця, але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання представник позивача та позивач не зявилися, про місце, датуу та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача ОСОБА_8 в клопотанні про долучення доказів від 22 травня 2025 року, просила судове засідання провести без участі сторони позивача, позов підтримує в ровному обсязі та просить задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову. Свою позицію обґрунтувала тим, що позивач має великий борг зі сплати аліментів, який погасив частково. Крім того, на її утриманні знаходиться спільний з позивачем син ОСОБА_5 , якому встановлено другу групу інвалідності довічно, а меньша дитина ОСОБА_6 навчавчається.

21 січня 20255 року ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

4 квітня 2025 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів на підтвердження витрат Позивача на лікування.

17 квітня 2025 року від відповідача надійшла заява про долучення доказів.

19 травня 2025 року в судовому засіданні протокольною ухвалою було задоволено клопотання представника позивача та заяву відповідача про долучення доказів.

22 травня 2025 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів на підтвердження витрат Позивача на лікування.

3 червня 2025 року в судовому засіданні протокольною ухвалою було задоволено клопотання представника позивача про долучення доказів.

Суд, вислухавши відповідача та вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 15 липня 2011 року, справа № 2-347/11 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуювалися аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Рокитнянського РУЮ Бабенко О.І. від 5 грудня 2011 року відкрито ВП № 30194164 з примусового виконання рішення суду у справі №2-347/11.

ІНФОРМАЦІЯ_3 син позивача, ОСОБА_5 досягнув повноліття, у зв`язку з чим подальше стягнення аліментів на його утримання припинилося та проводиться подальше стягнення аліментів лише на утримання доньки ОСОБА_6 .

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 22 вересня 2022 року № 1486 солдат військової служби за призовом ОСОБА_1 , 1982 року народження рішенням ВЛК, внаслідок перенесеної в 2015 році вибухової травми, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеня важкості у вигляді кистозно-атрофічних змін правої лобної долі, енцефалопатії змішаного генезу (посттравматична та дисцикуляторна) з вестибуло-атактичними порушеннями, цефалгічний синдром. Хронічної двобічної нейросенсорної приглуховатості із прийняттям шепітної мови до 3 (трьох) метрів на кожне вухо, визнаний обмежено придатним до військової служби. За результатами проведеного медичного огляду ВЛК в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби, не придатний до служби у високомобільних, десантних військах, морській піхоті, плавскладі, спецспорудах, придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, РТЦК та СП, установах, організаціях, навчальних закладах.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ № 858884 від 27 червня 2024 року ОСОБА_1 отримав третю групу інвалідності з 20 червня 2024 року довічно.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 11790 від 13 грудня 2024 року та № 508 від 14 квітня 2022 року вказано повний діагноз хворого ОСОБА_1 , а саме: наслідки перенесеної ВТ (2015 р.) ЗЧМТ, забій головного мозку середнього ступеню важкості з гліозними иа енцефаломаляційними змінами в лобних та скроневих долях головного мозку. Посттравматична та дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. з лівобічною пірамідною недотатністю, вираженими вестибуло-координаторними порушеннями, елементами моторної афазії, лікворовенозною дисциркуляцією зі стійкими цефалгіями, церебромтенічним синдромом, мнестичним зниженням, інсомнією. Двобічна нейросенсорна приглуховатість. Остеохондроз шийного та поперекового відділу хребта: протрузія МХД С5-С6, зі стійким больовим та м`язово-тонічним синдромом.

З виписного із медичної карти стаціонарного хворого № 2125/564 виданого 23жовтня 2023 року та виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 2125/564 від 23.10.2023 вбачається повний основний діагноз ОСОБА_1 : наслідки ВТ від 2015 ЗЧМТ, забою головного мозку середнього ступеню важкості у вигляді кістозно-атрофічних змін правої лобної долі, енцефалопатії змішаного генезу (посттравматичної, дисциркуляторної) ІІ ст. хронічної двобічної нейросенсорної приглухуватості, стійкого цефалгічного, вестибуло-атактичного синдромів.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 10067 вказано повний основний діагноз хворого ОСОБА_1 , а саме: інородне тіло вилочної ділянки правопруч, супутній - фугасно-осколкова баротравма.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №11637 здійснено обстеження ОСОБА_1 , котрий перебував на стаціонарному лікуавнні в неврологічному відділенні КНП БМР "Білоцерківська міська лікарня №2" з 23.10.2023 по 08.11.2023, надано рекомендації: нагляд лікаря частини, невролога, гастроентеролога за місце служби.

У виписному епікризі (історія хвороби № 4421) зазначено, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному обстеженні та лікуванні у клініці гастроентерології з палатами хіміотерапії з 30 квітня по 30 транвя 2022 року.

У виписному епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 1718 від 28 квітня 2022 року зазначено повний основний діагноз: гострий геморагічний гастрит.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 7561 від 4 грудня 2015 року повний основний діагноз ОСОБА_1 зазначено: поширений остеохондроз хребта, ускладнений МХД шийного відділу хребта з краіоцервікалгією, хронічною люмбалгією в ст.н.ремісії.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого у лікувальному відділеннні медичної роти в/ч НОМЕР_2 від 12.05.2023 та виски з історії хвороби № 1326 повний діагноз ОСОБА_1 зазначено: віддалені наслідки ЗЧМТ, струсу головного мозку (2015 р.) у вигляді післятравматичної енцефалопатії, правобічної пірамідної недостатності. Вертеброгенна люмбалгія.

У виписці із медичної карти стаціонарного хворого № 11637 зазначено основний діагноз ОСОБА_1 : енцелопатія змішаного генезу (дисцикуляторна, посттравматична (ЗЧМТ: забій головного мозку середнього ступеня важкості вд 2015 року з енцефаломаляцією ділянок обох лоюних і скроневих часток).

Відповідно до виписки з історії хвороби № 1045/500225 та № 795/500225 вказано остаточний клінічний діагноз ОСОБА_1 : ДЕП ІІ (два) ст. в стадії декомпенсації з правобічною пірамідною недостатністю, цереброастенічним синдромом, вестибулярною дисфункцією, когнітивними розладами на тлі НЦД з вегетативною дисфункцією з змішаним типом. Інсомнія.

Згідно з виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 7561 зазначено повний основний діагноз ОСОБА_1 : поширений остеохондроз хребта, ускладнений МХД шийного відділу хребта з краіоцервікалгією, хронічною люмбплгією в ст.н.ремісії.

Відповідно до виписки № 3605 від 25 квітня 2024 року повний діагноз хворого ОСОБА_1 наслідки перенесеної ВТ (2015 р.) ЗЧМТ, забій головного мозку середнього ступеню важкості з гліозними иа енцефаломаляційними змінами в лобних та скроневих долях головного мозку. Посттравматична та дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. з лівобічною пірамідною недотатністю, вираженими вестибуло-координаторними порушеннями, елементами моторної афазії, лікворовенозною дисциркуляцією зі стійкими цефалгіями, церебромтенічним синдромом, мнестичним зниженням, інсомнією. Двобічна нейросенсорна приглуховатість. Остеохондроз шийного та поперекового відділу хребта: протрузія МХД С5-С6, зі стійким больовим та м`язово-тонічним синдромом.

Відповідно до довідки №46 від 13 лютого 2025 року ОСОБА_6 , навчається на 2 курсі відділення сестринська справа у ЗФПО «Київський фаховий медичний коледж №3».

Згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ № 1106118 від 1 травня 2023 року ОСОБА_5 , 29 квітня 2005 року отримав другу групу інвалідності з 29 квітня 2023 року довічно.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого державним виконавцем Рокитнянського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) О. Бабенко заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на грудень 2024 року становить 410035,55 грн, станом на лютий 2025 року становить 386407,05 грн, відповідачем у лютому 2025 року було частково погашено заборгованість зі сплати аліментів в сумі 30000,00 грн.

Суд надав оцінку доказам, а саме копіям фіксальних чеків, які були надані стороною позивача з яких вбачається, що ОСОБА_1 поніс витрати на купівлю медикаментів для лікування згідно з рекомендаціями лікря.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідноі з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України).

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025рік»: установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 грн, а для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Таким чином мінімальний гарантований розмір аліментів у 2025 році становить для дітей віком від 6 до 18 років - 1598 грн.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Так, конструкція зазначеної статті 192 СК України визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22).

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, або звільнення від сплати аліментів, позивач посилався на те, що у зв`язку з втратою роботи (служби) через набуту внаслідок травми інвалідність, та проходження необхідних подальших курсів лікування, позивач із отримуваної пенсії по інвалідності не в змозі сплачувати надто високий для нього розмір аліментів встановлений судовим рішенням від 15 липня 2011року.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст аттею 192 СК України.

Позивач зазначає, що стан його здоров`я значно погіршився через отримання численних травм, пов`язаних з проходженням військової служби та він потребує значних коштів на відновлення стану здоров`я. Однак долучені до справи докази свідчать лише про часткову непрацездатність позивача та не встановлюють ступінь непрацездатності, яка б могла слугувати підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ № 858884 від 27 червня 2024 року ОСОБА_1 протипоказана праця зі значними фізичними навантаженнями, тому на думку суду позивач має можливість працювати, отримувати дохід та забезпечувати свою дитину належним чином.

Крім того, Позивачем не додано жодних доказів на підтвердження своїх доходів ні на час винесення судом рішення про стягнення аліментів, ні на час подання даного позову до суду та відсутність доходів для сплати аліментів у визначеному розмірі, також позивачем в позовній заяві зазначено, що він отримує пенсію по інвалідності, однак останній не зазначив розмір пенсії.

Позивач надає суду докази витрат на лікування, які гіпотетично можуть впливати на його матеріальний стан, проте не надано жодних доказів щодо реального погіршення його матеріального стану, даних про зменшення доходу за період виникнення обставин, на які посилається позивач, в порівнянні з тим періодом, коли встановлювався первісний розмір аліментів.

Наведене суперечить положенням частини 6 статті 81 ЦПК України, де зазначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, суд враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини. У справі такий тягар здебільшого лягає лише на матір. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010). Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не підтверджено про неможливість сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом, а наявне погіршення здоров`я не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Зменшення аліментів не буде спрямовано на належне забезпечення неповнолітньої дочки сторін та суперечитиме її інтересам.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову у задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 81, 89, 258, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру, або звільнення від сплати аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reestr.court.gov.ua

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5с т.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 3 червня 2025 року.

Суддя Олена БАНАХ-КОКУС