ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/538/25
У Х В А Л А

"15" травня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Котвицького В.Л.,

за участю:

секретаря судового засідання Боярської Л.В.,

представників позивача за первісним позовом

(відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

ОСОБА_1 ,

представника відповідача за первісним позовом

(позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання представника третьої особи - адвоката Марч Олени Вікторівни про зупинення провадження у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна, набутого під час шлюбу, особистою власністю одного з подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дарницького районного суду м.Києва перебуває цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна, набутого під час шлюбу, особистою власністю одного з подружжя.

26.03.2025 від відповідача надійшло клопотання про зупинення розгляду справи. Заява мотивована тим, що як вбачається зі змісту первісного позову, однією з вимог ОСОБА_3 є визнання спільною сумісною власністю об`єкту незавершеного будівництва (будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 66,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ) та його поділ. В той же час «статус» вказаної будівлі, як спільного майна подружжя, фактично наразі є спірним через наявність судової справи №358/330/25, провадження у якій було відкрито Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 18.03.2025. В своїх позовних вимогах в межах вказаної справи ОСОБА_4 просить суд встановити факт перебування її та ОСОБА_3 в режимі окремого проживання в період з 01.11.2021 по 12.07.2024. Тобто, в разі потенційного задоволення позову у справі №358/330/25 будь-яке майно, набуте ОСОБА_4 та/або ОСОБА_3 у вказаному періоді, втратить статус спільного майна подружжя. Період, в якому за словами ОСОБА_3 будувалася спірна будівля (2020-2024 роки), «перетинається» з періодом, який ОСОБА_4 просить визнати періодом «окремого проживання» (01.11.2021 - 12.07.2024 року), а тому спірна будівля в разі потенційного задоволення позову у справі №358/330/25 втратить статус «спільного майна подружжя».

На підставі викладеного, враховуючи те, що рішення Богуславського районного суду Київської області у справі №358/330/25 матиме безпосереднє значення для розгляду Дарницьким районним судом міста Києва даної справи, відповідач ОСОБА_4 просить суд зупинити провадження у справі №753/13987/24 до набрання законної сили судовим рішенням Богуславського районного суду Київської області у справі №358/330/25.

15.05.2025 від позивача надійшли письмові заперечення проти зупинення провадження у справі, відповідно до якої позивач зазначив, що в даній справі, яка перебуває у провадженні Дарницького районного суду міста Києва, не вирішується жоден спір про те, що сторони проживали чи не проживали за час шлюбу разом, між сторонами у справі йде спір про поділ майна подружжя, яке набуто під час шлюбу і всі доводи та заперечення сторін стосуються виключного даного предмету спору. Інші так звані питання про які вказує відповідач в своєму клопотанні про зупинення не мають жодного відношення, оскільки там не розглядається спір стосовно визнання майна таким що є «спільною сумісною власністю».

У судовому засіданні представники відповідача підтримали подане клопотання.

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення вказаного клопотання, з підстав викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши позиції сторін, дослідивши заяву про зупинення провадження у справі, суд дійшов таких висновків.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

У постанові Верховного Суду від 15 серпня 2023 року у справі № 174/760/21 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення».

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 08.12.2021 у справі № 761/33089/20 Верховний Суд зазначив, що тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ; при цьому пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі № 357/10397/19 зазначено, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у разі, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Отже, в суду є імперативний обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, але лише в тому разі, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У справі, що розглядається, відповідач вказує, що розгляд цієї справи об`єктивно неможливий до набрання законної сили рішенням у справі №358/330/25. Об`єктивна неможливість мотивована тим, що предметом розгляду справи №358/330/25 є встановлення факту перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в режимі окремого проживання в період з 01.11.2021 по 12.07.2024.

Утім, сама по собі взаємопов`язаність справ сама по собі не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення в іншій справі.

Звертаючись із заявою про зупинення провадження відповідачка не зазначила, які саме обставини, які будуть встановлені у справі №358/330/25, не можуть бути об`єктивно встановлені у цій справі, обмежившись констатацією тісного взаємозв`язку між справами.

За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача, що наявні в матеріалах цієї справи докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на викладене, у задоволенні заяви суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 251, 258-261, 353ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника третьої особи - адвоката Марч Олени Вікторівни про зупинення провадження у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна, набутого під час шлюбу, особистою власністю одного з подружжя.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 20.05.2025.

Суддя В.Л.Котвицький