ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/733/25 Справа № 712/9119/24 Категорія: 304000000 Головуючий по 1 інстанції Чапліна Н.М. Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Широкова Г.К.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - адвокат Поліщук Олександр Юрійович

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»

представник відповідача - адвокат Кодь Василь Олександрович

особа, що подала апеляційну скаргу: представник товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - адвокат Кодь Василь Олександрович

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - адвоката Кодь Василя Олександровича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про захист прав споживачів, визнання договору про відкриття кредитної лінії недійсним,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про захист прав споживачів, визнання договору про відкриття кредитної лінії недійсним, в якому просила визнати договір кредитної лінії № 1405-2966 (надання споживчих кредитів) продукту «НА ВСЕ», укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» недійсним.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 06 червня 2024 року в месенжері «Фейсбук» позивачу написала невідома особа та запропонувала оформити кредит. Зацікавившись пропозицією, в ході онлайн спілкування ОСОБА_1 було укладено договір на відкриття кредитної лінії на суму 7 000 грн., який було підписано одноразовим ідентифікатором, який слугував для підтвердження кредиту.

Згідно п. 13 Договору про відкриття кредитної лінії кошти мали бути зараховані на номер особистого електронного платіжного засобу НОМЕР_1 . Вказана карта не належить позивачу і відповідач зазначив її номер на власний розсуд.

В особистому кабінеті ОСОБА_1 у ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» міститься інформація щодо оформлення кредиту на суму 7 000 грн., однак ні в день оформлення кредиту, ні станом на день подачі позову до суду кошти позивачу нараховані не були, а представники відповідача регулярно телефонують з вимогами виплатити основний борг та відсотки за користування кредитом.

06 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Згідно наданої їй Черкаським РУП ГУНП в Черкаській області відповіді від 13 червня 2024 року зазначено, що в ході перевірки не було виявлено ознак кримінального правопорушення та в зверненні об`єктивно вбачаються цивільно-правові відносини.

Під час звернення з листом до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про надання належним чином завіреної копії договору, доказів зарахування кредитних коштів на рахунок позивача, провести звірку зобов`язань, сформувати та надати довідку із сумою залишку заборгованості по тілу кредиту, процентах, комісіях штрафах, тощо, їй надана відповідь, в якій рекомендовано звернутися до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» із офіційним листом та додати до нього належним чином завірену копію витягу з ЄРДР.

Оскільки коштів за кредитним договором відновлювальної лінії позивач не отримувала, всі заходи досудового врегулювання спору нею використані, тому вона звернулася до суду з позовом за захистом своїх прав.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2025 року позов задоволено.

Визнано договір про відкриття кредитної лінії № 1405-2966 продукту «НА ВСЕ» від 06 червня 2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» недійсним.

Стягнуто з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що матеріали справи не містять доказів, що саме позивачка будь-яким способом застосувала ідентифікатор електронного підпису, так і факту отримання ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора, а також у справі відсутні докази реєстрації саме позивачки у інформаційно-телекомунікаційній системі відповідача, відсутні докази отримання саме позивачкою коштів згідно з оспорюваним кредитним договором, тому суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для судового захисту прав та інтересів позивача.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - адвокат Кодь В.О. просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом під час вирішення спору та задоволення позовних вимог не враховано ту обставину, що позивач не заперечувала сам факт проходження ідентифікації і факт укладення кредитного договору. Відповідно докази, що свідчили б про те, що ОСОБА_1 ідентифікацію не проходила в матеріалах справи відсутні. Факт перерахування коштів за договором, укладеним з позивачем на вказаний ним рахунок, який не належить позивачу, не може виступати підставою для визнання кредитного договору недійсним. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконав свій обов`язок по перерахунку коштів на користь третьої особи, яка не встановлена в кредитному договорі та виконав передбачені законодавством вимоги щодо верифікації позивача, тому підстав для визнання договору про укладення кредитної лінії недійсним немає, а тому рішення суду про задоволення позовних вимог підлягає скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника ОСОБА_1 адвоката Поліщука О.Ю. зазначено, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не дають підстав для скасування рішення суду. Вказано, що відповідачем не надано суду будь-яких достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження факту видачі позивачу згідно умов оскаржуваного правочину кредитних коштів на загальну суму 7 000 грн. із зазначенням номера банківської картки, рахунку чи електронного гаманця отримувача коштів, що надало б можливість ідентифікувати особу позичальника та спростувати твердження ОСОБА_1 щодо не отримання нею грошових коштів. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що саме позивач будь-яким способом застосувала ідентифікатор електронного підпису, так само як і факт отримання нею такого одноразового ідентифікатора. Також, матеріали справи не містять даних про те, що особа позивача була належним чином ідентифікована при реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу, що надійшов від представника ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - адвоката Кодь В.О. зазначено, що доводи сторони позивача, приведені у відзиві не спростовують доводів апеляційної скарги щодо необґрунтованості рішення суду першої інстанції. Вказано, що договір укладено із дотриманням вимог ЗУ «Про електронну комерцію», будь-яких доказів того, що позивач не проходила ідентифікацію через систему BankID НБУ позивачем не надано, а навпаки підтверджено, що позивач пройшла ідентифікацію та отримала цифровий ідентифікатор, однак зі слів ОСОБА_1 коштів не отримала. Зазначено, що у позивача є можливість ввести банківські реквізити будь-якого банку, в тому числі і третіх осіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що 06 червня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1405-2966 продукту «НА ВСЕ» (Т.1 а.с. 20-38).

Відповідно до п. 2.2. кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.

Згідно п. 3.1 договір укладений сторонами у вигляді електронного договору у розумінні ЗУ «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 3.2 договору для укладення цього договору, у порядку встановленому Правилами, позичальник надав кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом оформлення заявки на веб-сайті кредитодавця, заповнивши інформацію щодо особистих даних вручну або передавши такі дані кредитодавцю через систему BankID НБУ. Надаючи таку інформацію, позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачені відповідною сторінкою вебсайту кредитодавця та які необхідні для укладення цього договору. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних.

П. 3.4 договору визначено, що за результатами наданої позичальником інформації, кредитодавець здійснює перевірку дійсності та достовірності зазначених позичальником особистих даних, у тому числі не обмежуючись проводить автентифікацію банківської платіжної картки та/або банківського рахунку позичальника відповідно до стандартів міжнародних платіжних систем. Позичальник зобов`язаний вказати реквізити банківської платіжної картки та/або банківського рахунку, що належить особисто йому, для можливого належного виконання кредитодавцем своїх зобов`язань за цим договором. Якщо позичальник надав для перерахування суми кредиту реквізити банківської платіжної картки та/або банківського рахунку, що належать третій особі, позичальник підтверджує передачу майнових прав на отримання грошових коштів такій третій особі. При цьому, решта прав та обов`язків за цим договором залишається за позичальником. Така третя особа не є вигодонабувачем за цим договором. Вигоду за кредитним договором набуває виключно позичальник.

Відповідно до п. 3.5 договору до укладення цього договору між сторонами, кредитодавцем було здійснено дистанційну ідентифікацію та верифікацію позичальника з метою надання фінансових послуг та був використаний наступний спосіб ідентифікації та верифікації позичальника (в тому числі, здійснений з метою укладення між сторонами раніше укладених договорів), з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом НБУ з питань здійснення установами фінансового моніторингу:

-отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних позичальника

-отримання ідентифікаційних даних та фінансового номеру телефону позичальника з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного введення позичальником otp-пароля, надісланого кредитодавцем на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації позичальника із використанням методу розпізнавання реальності особи та позичальника з власним ідентифікаційним документом, а саме сторінки/сторони, що містить фото позичальника (власника), з подальшим накладенням КЕП уповноваженим працівником кредитодавця та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото.

Згідно п. 3.8 договору після прийняття кредитодавцем рішення про можливість укладення цього договору у Особистому кабінеті стає доступним введення позичальником реквізитів електронного платіжного засобу споживача або обрання збережених реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з використанням яких на рахунок позичальника будуть зараховані грошові кошти, надані у кредит за цим договором. Далі позичальник здійснює відповідні дії в Особистому кабінеті у порядку, що визначені в п. 3.8 договору.

Пунктом 4.2 договору визначено спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної в п. 4.1 цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 цього договору здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього договору та надіслання позичальнику примірнику (оригіналу) договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиті.

У Розділі договору Реквізити сторін, зазначений номер особистого електронного платіжного засобу позичальника: НОМЕР_1 , електронна адреса: , електронний підпис одноразовим ідентифікатором А 9535.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав визнання недійсним договору про відкриття кредитної лінії № 1405-2966 продукту «НА ВСЕ», укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу вимог частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

За правилом ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5).

Згідно ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування» споживчий кредит - це грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Договір про споживчий кредит вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Порядок укладення Договору в електронній формі визначений положеннями ЗУ «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Частиною 4 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Згідно ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 610 ЦК України, що передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 12.1 договору цей договір та Правила разом складають єдиний договір і визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись умов цього договору, а тому добровільно та свідомо укладає цей договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.

Пунктом 12.3.4 договору визначено, що усі документи та інформація (в тому числі персональні, контактні/поштові дані (враховуючи дані електронної пошти, акаунти та дані щодо місяця роботи та проживання) надані позичальником кредитодавцю з метою укладення цього договору належать позичальник, не містять неточних або недостовірних відомостей, є актуальними (чинними) на дату укладання договору, складені та/або отримані у порядку, передбаченому чинним законодавством України. Усі ризики пред`явлення третіми особами претензій до кредитодавця, які виникають у зв`язку з наданням позичальником недостовірних та/або неточних даних/інформації несе позичальник, а кредитодавець, у разі застосування до нього штрафних санкцій/понесення збитків, має право стягнути відповідну суму штрафних санкцій/збитків з позичальника.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтував свої вимоги тим, що матеріали справи не містять даних про те, що особа позивача була належним чином ідентифікована при реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Крім того, судом зазначено, що стороною відповідача не надано суду будь-яких достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження факту видачі позивачу кредитних грошових коштів на загальну суму 7 000 грн., із зазначенням номера банківської картки, рахунку чи електронного гаманця отримувача коштів, що надало б можливість ідентифікувати особу позичальника.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правила на відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «НА ВСЕ», які є невід`ємною частиною договору у розумінні статей 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Розділами 4 та 5 Правил встановлений порядок надання кредиту та підписання кредитного договору.

За умовами вказаних розділів, з метою отримання кредиту заявник заповнює на сайті кредитодавця, вказуючи усі дані визначені в Заявці, які обов`язкові або передавши такі дані кредитодавцю через Систему BankID НБУ.

Пунктом 4.7 Правил визначено, що за результатами заповнення Заявки здійснюється одночасна перевірка та автентифікація банківської платіжної картки та/або банківського рахунку заявника відповідно до стандартів міжнародних платіжних систем, у тому числі, але не виключно, шляхом блокування наперед невідомої заявнику добровільної суми в розмірі від 1 копійки до 1 гривні. Заявник зобов`язаний вказати реквізити банківської платіжної картки та/або банківського рахунку, що належать особисто йому, для можливості належного виконання кредитодавцем своїх зобов`язань. Заявник несе особисту відповідальність за правильність та достовірність даних зазначених під час укладання договору.

Пунктом 4.14 Правил передбачено, що на підставі даних, зазначених у первинній Заявці, ІТС кредитодавця здійснює реєстрацію заявника на Сайті та формує Особистий Кабінет. Наступні заявки подаються позичальником через особистий Кабінет.

Отримання позивачем кредитних коштів у розмірі 7 000 грн. підтверджено довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту № 1405-2966 від 06 червня 2024 року за допомогою системи LiqPay на платіжну картку НОМЕР_1 (Т.1 а.с. 91).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними в постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, від 12 серпня 2022 року у справі № 234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі № 640/7029/19.

Враховуючи надані сторонами докази, суд першої інстанції не врахував, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, у випадку не погодження з умовами кредитного договору, які були доведені до відома ОСОБА_1 ще до його укладення, остання не була позбавлена можливості відмовитися від отриманої пропозиції та звернутися до іншої фінансової установи для отримання кредитних коштів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до було долучено довідку Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 13 червня 2024 року про результати розгляду звернення ОСОБА_1 (ЄО № 30440 від 06 червня 2024 року) (Т.1 а.с. 12-13), зі змісту якої встановлено, що у зверненні не вбачаються об`єктивні дані, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, а тому, викладені у ньому відомості не підлягають внесенню до ЄРДР у порядку, передбаченому ст. 214 КПК України. Дана довідка дає підстави вважати суду, що шахрайських дій по факту кримінального правопорушення перевіркою встановлено не було.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає необґрунтованим висновок районного суду про те, що позивачем доведено факт не укладення спірного кредитного договору, та погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що оспорюваний договір про надання кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину, оскільки Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно платіжної інструкції № 62264 від 13 лютого 2025 року (Т.2 а.с. 5) ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» сплатило за подачу апеляційної скарги 1 816 грн. 80 коп. Оскільки апеляційна скарга підлягає до задоволення, тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягає стягненню судовий бір, сплачений за подання апеляційної скарги в розмірі 1 816 грн. 80 коп. у відповідності до вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2025 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір в розмірі 1 816 грн. 80 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 03 червня 2025 року.

Судді