Справа № 353/332/25
Провадження № 2/353/282/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.,

з участю секретаря судового засідання Гаврилів Х.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Потятинника Юрія Романовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права на завершення приватизації та одержання документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

Адвокат Потятинник Ю.Р., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та одержання документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 2,000 га, кадастровий номер :16:001:0689, з правом подання документів на затвердження проекту землеустрою та проведення всіх необхідних дій для реєстрації права власності на цю земельну ділянку, у порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_2 .

Вимоги позовної заяви обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 , з яким вона перебувала у шлюбі з 16.02.1995 року. Після його смерті єдиним його спадкоємцем, який прийняв і не відмовився від спадщини є позивач, яка частково оформила спадщину на своє ім`я.

Однак у нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на вищевказану земельну ділянку, через відсутність у померлого правовстановлюючого документа та рекомендовано захистити своє право в судовому порядку.

Вказав, що чоловік позивача виробив проект землеустрою на вищевказану земельну ділянку в ТОВ «Зеніт Експерт», однак не встиг за життя затвердити його та зареєструвати право власності. Без визнання за позивачем права замовника проекту землеустрою щодо спірної земельної ділянки з правом подання документів на затвердження проекту землеустрою та реєстрацію права власності на земельну ділянку у порядку спадкування вона не може реалізувати своє право на спадщину. Тому вимушена звернутися до суду з даним позовом.

У зв`язку з вищевказаним просив суд визнати за позивачем ОСОБА_1 право на завершення приватизації та одержання документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 2,000 га, кадастровий номер :16:001:0689, з правом подання документів на затвердження проекту землеустрою та проведення всіх необхідних дій для реєстрації права власності на цю земельну ділянку, у порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_2 .

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак іі представник адвокат Потятинник Ю.Р. через систему «Електронний суд» подав заяву (а.с. 89), в якій доводи та вимоги позовної заяви підтримав повністю, просив розглянути справу без участі позивача та її представника. Згідний на заочний розгляд справи без участі представника відповідача.

В підготовче судове засідання представник відповідача Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області не з`явився, однак на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розгляд справи проводити без участі представників відповідача (а.с. 91).

У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 з 16.02.1995 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб (а.с. 6).

Згідно копії свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові (а.с. 45) ОСОБА_4 (чоловік позивача), ІНФОРМАЦІЯ_2 , перемінив прізвище на ОСОБА_2 , про що в книзі реєстрації актів про переміну прізвища, імені, по батькові 05.05.2005 року зроблено запис за № 35.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 (позивач) прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 та частково оформила спадщину на своє ім`я на земельну ділянку, яка не є предметом даного позову (а.с. 6 зворот).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 31/2023 від 22.06.2023 року, заведеної приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Маркеловою І.М.після смерті ОСОБА_2 (чоловік позивача) (а.с. 39-77), з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає. Інший спадкоємець за законом ОСОБА_5 (син позивача) 11.08.2023 року подав в нотаріальну контору заяву (а.с. 39), в якій відмовився від отримання належної йому за законом частки спадкового майна, яке залишилося після смерті батька ОСОБА_2 на користь своєї матері ОСОБА_1 (позивач).

Рішенням сімнадцятої сесії сьогомого демократичного скликання Жуківської сільської ради Івано-Франківського район Івано-Франківської області № 143-17/18 від 14.09.2018 року «Про погодження виділення земельної ділянки учасникам АТО» вирішено погодитись щодо надання земельних ділянок учасникам АТО, згідно додатку, для ведення особистого селянського господарства на території Жуківської сільської ради за межами населеного пункту с. Жуків в урочищі «Чигрики» контур № 50 Жуківської сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області (а.с. 22). Відповідно до додатку до рішення № 46-17/08 від 14.09.2018 року в список учасників входить ОСОБА_2 (чоловік позивача) розмір земельної ділянки становить 2,00 га (а.с. 22 зворот).

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 17.09.2018 року видно, що спірній земельній ділянці площею 2,000 га присвоєно кадастровий номер :16:001:0689 (а.с. 74).

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франкіській області № 9-574/15-20-СГ від 20.05.2020 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» (а.с. 12) надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер :16:001:0689) за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населеного пункту с. Жуків Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, з метою подальшої передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства.

10.11.2020 року ОСОБА_2 (чоловік позивача) звернувся до ТОВ «Зеніт Експерт» із заявою щодо виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі зміни цільового призначення у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Жуків на території Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 10 зворот), на підставі чого ТОВ «Зеніт Експерт» було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 (а.с. 8-26).

Отже, матеріали проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2.0000 га кадастровий номер :16:001:0689 за межами населеного пункту с. Жуків на території Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області були виготовлені, однак ОСОБА_2 не встиг за життя затвердити його та зареєструвати право власності.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 410298454 від 29.01.2025 року (а.с. 77) земельна ділянка площею 2.0000 га кадастровий номер :16:001:0689 цільове призначення: землі запасу, на території Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області на праві власності належить Обертинський селищній раді Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

В силу ст. 80 ЗК України, суб`єктами права власності на землю є зокрема, громадяни на землі приватної власності.

Згідност. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: (а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; (б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; (в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; (г) прийняття спадщини; (ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: (а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; (б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; (в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 118 ЗК України, процедура приватизації розпочинається після надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне останньому майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 2,0000 га кадастровий номер :16:001:0689 за межами населеного пункту с. Жуків на території Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області.

За життя спадкодавець ОСОБА_2 не розпорядився своїм майном у випадку смерті, тому спадкування відбувається за законом, і спадкоємцем першої черги за законом є дружина спадкодавця ОСОБА_1 (позивач).

Позивач прийняла спадщину відповідно до вимог статті 1268 ЦК України після смерті чоловіка.

В нотаріальному порядку позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2.0000 га кадастровий номер :16:001:0689, що знаходиться на території Жуківської сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, та рекомендовано звернутися до суду із позовом про визнання права власності, що підтверджується листом-роз`ясненням приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Маркеловою І.М.№25/02-14 від 14.02.2025 року (а.с. 7 зворот).

В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином до позивача перейшло право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу положення ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до приписів частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Положеннями ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації.

Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243св18 зазначив, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Згідно абзацу 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

В постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 30.06.2020 року у справі № 623/633/17 зазначено, що особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця. Предметом цього спору є визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок та права на одержання свідоцтва на право власності на земельні ділянки, приватизація яких була розпочата, проте не завершена за життя спадкодавця.

Таким чином, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Системний аналіз положень ст. 125, ст. 126 ЗК України та норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дають підстави вважати, що з моменту прийняття державним реєстратором рішення та внесення відомостей про речові права до Державного реєстру прав, особа вважається власником земельної ділянки внаслідок її приватизації, а сама процедура приватизації - вважається завершеною.

Через не завершення процедури приватизації спадкодавцем ОСОБА_2 не було отримано державний акт, а тому за спадкоємцем позивачем ОСОБА_1 в порядку захисту спадкових прав слід визнати право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа на ім`я спадкоємця, шляхом здійснення всіх реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацією спірної земельної ділянки.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 помер до видачі державного акта, до позивача, як його спадкоємця в порядку спадкування перейшло право на завершення приватизації, оскільки право власності на земельну ділянку у ОСОБА_2 не виникло, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача.

За таких підстав, на думку суду, позивач має право звертатися до суду з позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та проведення державної реєстрації за нею права власності на спірну земельну ділянку.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується.

На підставі наведеного ст.1220-1223, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов адвоката Потятинника Юрія Романовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право на завершення приватизації та одержання документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер :16:001:0689, за межами населеного пункту с. Жуків на території Жуківської сільської ради Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, з правом подання документів на затвердження проекту землеустрою та проведення всіх необхідних дій для реєстрації права власності на цю земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 її чоловіка ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийН. І. ЛУЩАК