Провадження № 22-ц/812/681/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 травня 2025 року м. Миколаїв

справа № 489/9543/24

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Шаманської Н.О.,

із секретарем - Шурмою Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , подану його представником -

адвокатом Підодвірним Тарасом Івановичем,

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва, ухвалене 19 лютого 2025 року суддею Рум`янцевою Н.О., в приміщенні цього ж суду, (повний текст рішення складено того ж дня), у цивільній справі за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У листопаді 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позивач зазначав, що між ТОВ «Стар файненс груп», ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитні договори (договори позики), за умовами яких останній отримав кредитні кошти.

Між ТОВ «Стар файненс груп», ТОВ «Аванс кредит», ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» були укладені договори факторингу, за якими позивач набув право грошової вимоги за договорами, укладеними у тому числі з ОСОБА_1 .

Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складає 124 233,76 грн.

У відзиві на позовну заяву та у відповіді на заперечення представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на недоведеність факту укладення договорів, погодження між сторонами розміру та умов кредитування. Надані позивачем копії договорів факторингу не містять будь-якої інформації, що могла б свідчити про відступлення права вимоги саме до відповідача ОСОБА_1 . Також представник відповідача просив стягнути на його користь 10 000 грн витрат на правничу допомогу.

У відповіді на відзив представник позивача посилався на укладення договорів в електронному вигляді, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2025 року позов задоволено, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» стягнуто 124 233, 76 грн а саме:

- за Кредитним договором № 04913-03/2024 у розмірі 20 500 грн, з яких 6000 грн - за тілом кредиту, 14 500 грн - за процентами;

- за Кредитним договором № 33937-02/2024 у розмірі 31 600 грн, з яких

7 900 грн - за тілом кредиту, 23 700 грн - за процентами;

- за Договором позики № 79495111 у розмірі 30 433, 76 грн, з яких 8 630, 40 грн - за тілом кредиту, 21 803, 36 грн - за процентами.

- за Договором позики № 2441349 у розмірі 41 700 грн, з яких 12 000 грн - за тілом кредиту, 29 700 грн - за процентами.

Також з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю укладення кредитних договорів, отримання ОСОБА_1 коштів за ними, правильністю розрахунку заборгованості, а також доведеністю переходу до позивача прав вимоги за кредитними договорами, боржником у яких є відповідач.

Будь-яких належних доказів на спростування укладення кредитних договорів, як і контр розрахунку заборгованості стороною відповідача не надано.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Підодвірний Т.І., посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалите нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, а також стягнути з позивача 10 000 грн витрат на правничу допомогу.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тими ж доводами, якими представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, зокрема щодо відсутності в матеріалах справи доказів укладення електронного договору, ідентифікації відповідача для вчинення цих дій, відсутність у справі оферти на укладення кредитного договору, неможливістю перевірки факту підписання договорів, відсутністю доказів - первинних документів, які відповідали б Закону України «Про бухгалтерський облік» та могли б підтвердити надання кредитних коштів.

Також апелянт посилався на недоведеність укладення договору факторингу саме стосовно зобов`язань відповідача ОСОБА_2 .

Узагальнені доводи інших учасників

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.

2.Мотивувальна частина

Про розгляд справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином, через особисті кабінети у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд».

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що 05.03.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 04913-03/2024, відповідно до якого товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 6000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Строк кредитування - 100 днів, дата погашення кредиту - 12.06.2024 року, процентна ставка 2,50% на день.

Кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта. Реквізити платіжної картки НОМЕР_2.

Додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 04913-03/2024 є графік платежів.

24.06.2024 року між ТОВ "Стар файненс груп" та ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 24062024, у відповідності до умов якого ТОВ "Стар файненс груп" передає (відступає) ТОВ ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ "Стар файненс груп" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 24062024 від 24.06.2024 року ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 20500 грн, з яких: 6000 грн за основною сумою боргу та 14 500 грн за відсотками.

20.02.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту №33937-02/2024, в електронній формі, відповідно до умов якого, узгоджено суму кредиту в розмірі 7 900,00 грн, на 120 днів, дата погашення кредиту 18.06.2024 року, процентна ставка 2,50 % на день та застосовується у межах строку кредитування.

Кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта. Реквізити платіжної картки НОМЕР_2.

25.04.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №25072024, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» передало ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі й до ОСОБА_1 .

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №25072024 від 25.07.2024 року ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 31600,00 грн, з яких: 7 900 грн за основною сумою боргу та 23 700 грн за відсотками.

13.03.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 79495111 за яким ОСОБА_1 отримав 11 600 грн строком на 24 дні, процентна ставка - 2,5% на день; дата повернення позики 05.04.2024 року. Денна процентна ставка становить 0,75%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,70 % в день; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 1 282,73%. Орієнтована загальна вартість позики - 13 688 грн.

Відповідно до п. 21 Договору позики цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».

14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі до ОСОБА_1 .

Відповідно до Реєстру боржників № 27 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 30433,76 грн, з яких: 8 630,40 грн за основною сумою боргу, 21 803,36 грн за відсотками.

01.03.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 2441349, за яким останній отримав 12000 грн грошових коштів, строк позики 30 днів, процентна ставка - 2,50% на день, дата повернення позики 31.03.2024 року. Денна процентна ставка складає 0,75%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70 % на день, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 1081,20%, орієнтована загальна вартість позики - 14 700 грн.

Відповідно до п. 21 Договору позики цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».

14.062021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі й до ОСОБА_1 .

Відповідно до Реєстру боржників № 28 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 41700 грн, з яких: 12 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 29 700 грн за відсотками.

Позиція апеляційного суду

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З матеріалів справи вбачається, що кредитні договори № 04913-03/2024 від 05.03.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 , № 33937-02/2024 від 20.02.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 , а також договори позики №79495111 від 13.03.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , № 2441349 від 01.03.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 підписані електронним підписом позичальника ОСОБА_1 , відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону ОСОБА_1 - НОМЕР_1 , з використанням

е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер платіжного засобу НОМЕР_2 . Також у договорах повно зазначено анкетні дані відповідача, номер його РНОКПП, серію та номер паспорту з датою та зазначенням органу, який його видав, а також відомості щодо місця проживання позичальника.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що зазначені договори були укладені в електронному вигляді та з дотриманням вимог Закону України "Про електронну комерцію".

За таких обставин суд вважає доведеним факт отримання ОСОБА_1 грошових коштів за укладеними договорами.

Також колегія суддів вважає доведеним факт перерахування коштів на рахунок позичальника, який був зазначений ним у договорах, оскільки доказів на спростування цієї інформації відповідач ОСОБА_1 не надав. Таким доказом, зокрема, могли б бути: довідка з банку про належність чи не належність ОСОБА_1 банківських рахунків, виписка по рахунку, з якої вбачалося б зарахування чи відсутність зарахувань на рахунок сум, зазначених у кредитних договорах та у договорах позики.

Отже, доводи апеляційної скарги про ненадання позивачем первинних банківських документів на підтвердження перерахування коштів, та відсутність доказів їх перерахування суд оцінює критично.

Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність переходу до ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до ОСОБА_1 , суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (стаття 519 ЦК України).

Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.

Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення відповідного договору.

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад в частині кредитора.

Отже, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

За змістом частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

За змістом частини першої статті 4 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (далі - Закон № 2664-III) факторинг вважається фінансовою послугою.

Зокрема, відступлення права вимоги за договором факторингу може здійснюватися в якості забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. У такому правочині невиконання клієнтом своїх зобов`язань зумовлює перехід права вимоги до фактора.

За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Отже, за змістом наведених положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в тому, що позивачем надані суду належні докази на підтвердження переходу права вимоги до відповідача ОСОБА_1 , як боржника за всіма чотирма договорами у визначеному первісними кредиторами розмірі, а після переходу права вимоги жодні додаткові нарахування не здійснювалися.

Таким чином позивач ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», як новий кредитор, отримав право вимоги до боржника ОСОБА_1 , а доказів визнання недійсним чи розірвання вказаних вище договорів факторингу, як і доказів того, що їх дійсність оскаржується у судовому порядку, стороною відповідача суду не надано. Також у судовому провадженні не заперечено факту правомірності укладення таких договорів факторингу.

Також колегія суддів вважає неспроможним довід апеляційної скарги про те, що надані позивачем витяги з договорів факторингу та додатки до них не містять підписів сторін, між якими вони укладені, а містить лише підпис представника ТОВ «ФК «ЄАПБ», що свідчить про те, що витяг виготовлено позивачем самостійно і, що позивач може зазначити у вказаному витязі будь-яку інформацію, на власний розсуд.

Наявні у справі витяги з договорів факторингу є їх копіями, тому належним чином завірені представником позивача, і не можуть містити підписів сторін його укладання.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що на підставі належним чином оцінених доказів, поданих позивачем, і повно та об`єктивно з`ясованих обставинах справи суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову, оскільки позивачем доведено у встановлений процесуальним законом спосіб, що між сторонами існували позичкові взаємовідносини.

Приведені відповідачем в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення представником відповідача норм процесуального закону, у тому числі в частині диспозитивності цивільного судочинства.

Враховуючи принцип змагальності в цивільному судочинстві, саме відповідач мав надати докази на спростування доводів позивача.

Отже, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому рішення підлягає залишенню без змін відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

Згідно зі статтею 141 ЦПК між сторонами підлягають розподіленню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Однак, у зв`язку з тим, що апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, витрати апелянта, понесені у зв`язку з розглядом апеляційної скарги, відносяться за його рахунок.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Підодвірним Тарасом Івановичем, залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.Б.Кушнірова

Н.О.Шаманська

---------------------------------

Повну постанову складено 29 травня 2025 року