РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року

м. Рівне

Справа № 564/208/25

Провадження № 22-ц/4815/706/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Маринич В.В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 19 березня 2025 року (постановлену у складі судді Снітчук Р.М.) у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, -

в с т а н о в и в :

27 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами наказу Костопільського районного суду Рівненської області від 20 січня 2025 року про стягнення аліментів.

Заява обґрунтовувала тим, що надані стягувачем суду відомості про проживання дітей разом із ним не відповідають дійсності, оскільки неповнолітня дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час видачі судового наказу фактично проживала разом із нею та перебувала на її утриманні.

Просила суд скасувати за нововиявленими обставинами судовий наказ, Костопільського районного суду Рівненської області від 14 січня 2024 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 19 березня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами відмовлено.

Ухвала суду мотивовано відсутністю нововиявлених обставин у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України. Наведені заявницею обставини були відомі сторонам на момент видачі судового наказу. Крім того, із заявлених вимог вбачається, що між сторонами виник спір щодо участі кожного з батьків в утриманні неповнолітніх дітей, визначенні їх місця проживання. Належним способом захисту у цьому випадку є звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, припинення їх стягнення чи стягнення безпідставно збережених коштів в рахунок сплати аліментів.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що на даний час неповнолітня ОСОБА_4 фактично проживає разом із матір`ю дитини та зареєстрована разом з нею, не має можливості стягувати аліменти на її утримання з батька дитини, оскільки є чинний судовий наказ про стягнення аліментів на користь батька.

З заявниці несправедливо вираховуються кошти на користь батька дитини, оскільки дитина перебуває на утриманні матері.

Вважає, що наказ має бути скасований та стягувач має звернутися до суду за видачею судового наказу на одну дитину в наказному чи позовному провадженні.

Оскільки на утриманні стягувача перебуває лише одна донька ОСОБА_5 наказ має бути переглянутий за нововиявленими обставинами та скасований.

Просить суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами задовольнити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18 липня 2006 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 27.01.2009 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3 від 20 липня 2012 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 від 20 березня 2024 року, (а.с. 9, 10, 11, 12).

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2023 року у справі № 564/3077/23 розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 19.11.2005 року Костопільським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненської області, актовий запис № 275 (а.с. 5-7).

14 січня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку.

Судовим наказом Костопільського районного суду Рівненської області від 19 березня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів.

Згідно з частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

На переконання заявниці ОСОБА_1 нововиявленими обставинами, які не були відомі суду під час розгляду заяви ОСОБА_3 про винесення судового наказу про стягнення аліментів є факт проживання доньки ОСОБА_4 разом із нею, на підтвердження чого нею надано суду акт про фактичне місце проживання особи від 24 січня 2025 року.

Згідно правової позиції Верховного Суду, що висловлена у постанові від 17 березня 2023 року у справі № 761/36042/20 у випадку незгоди з судовим наказом боржник вправі захистити своє право шляхом подачі позову про зменшення розміру аліментів (припинення стягнення, тощо) (частина сьома статті 170 ЦПК України).

Під ознаки нововиявлених обставин у справі про стягнення аліментів не підпадають такі обставини: факт спільного проживання боржника зі стягувачем та їх дітьми на час подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів; факт утримання боржником сім`ї, у тому числі й факт перебування сторін у шлюбі; добровільне надання батьком допомоги та утримання дітей за його рахунок; перешкоджання дружиною у здійсненні ним батьківського обов`язку; наявність невирішеного спору між сторонами щодо місця проживання дітей та участі батьків у їх вихованні.

Практика Верховного Суду при розгляді аналогічних справ є усталеною та незмінною (правові висновки сформовані у постановах Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі № 359/3012/18, від 18 грудня 2018 року у справі № 264/1739/18, від 17 березня 2023 року у справі № 761/36042/20).

Установивши, що наведена заявницею обставина не є нововиявленою в розумінні статті 423 ЦПК України, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого 20 січня 2025 року Костопільським районним судом Рівненської області в справі № 564/208/25 та роз`яснив заявниці належні способи захисту її прав: звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, припинення їх стягнення чи стягнення безпідставно збережених коштів в рахунок сплати аліментів.

Доводи, наведені у апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 19 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.