Справа № 161/8243/21 Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А. В.
Провадження № 22-ц/802/640/25 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

ДКП «Луцьктепло» звернулося в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24 вересня 2013 року №577-1 ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у м. Луцьку. Відповідачі, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачами послуг по теплопостачанню, що надаються ДКП «Луцьктепло» у вказану квартиру. Свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг відповідачі належним чином не виконували, а тому станом на 01.06.2021 за їхнім особовим рахунком утворилась заборгованість по теплопостачанню за період з квітня 2013 року по січня 2021 року в розмірі 73 360,90 грн. На підставі ст. 625 ЦК України відповідачам за несвоєчасне внесення плати за отримані послуги, на всю суму заборгованості нараховано інфляційні в розмірі 2 884,50 грн. та три відсотки річних 1 554,86 гривень.

Просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь суму заборгованості за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 73 360,90 грн., інфляційні нарахування 2 884,50 грн., три відсотки річних 1 554,86 грн. та судові витрати в справі.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.10.2021 позовні вимоги задоволено повністю, ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь ДКП «Луцьктепло» 73 360 гривень 90 коп. заборгованості за надані послуги по теплопостачанню, а також інфляційні нарахування у розмірі 2 884 гривні 50 коп., три відсотки річних в сумі 1 554 гривні 86 коп, а також 2 481 грн. судового збору.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області суду від 19.03.2024 заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.10.2021 скасовано, а справу призначено до розгляду.

19.03.2024 на адресу суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, просили стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 49 540,76 грн.

17.01.2025 представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог, просив стягнути з відповідачів суму заборгованості за надані послуги із теплопостачання з лютого 2018 року по січень 2021 року в сумі 39 145,14 грн та судовий збір в розмірі 2 270 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2025 року позов в даній справі задоволено.

Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь ДКП «Луцьктепло» 39 145 гривень 14 коп. заборгованість за надані послуги по теплопостачанню.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь ДКП «Луцьктепло» по 1 135 гривень, з кожного, судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ДКП «Луцьктепло» просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна.

За змістом частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 27 травня 2025 року, тобто дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24 вересня 2013 року № 577-1 ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з центрального опалення та водопостачання гарячої води у м. Луцьку.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачі мають зареєстроване місце проживання в квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою з місцевого обчислювального центру (а.с.8).

Позивач у вказану квартиру надає послуги по теплопостачанню, що стверджується уточненим розрахунком нарахувань і оплати за послуги з теплопостачання.

З даного уточненого розрахунку також вбачається, що за період з лютого 2018 року по січень 2021 року у відповідачів виникла заборгованість перед ДКП «Луцьктепло» за надані послуги із теплопостачання в розмірі в сумі 39 145,14 грн.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої цієї статті обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом (частина сьома статті 21 цього Закону).

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

За змістом частини першої статті 19 цього Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Постанови Верховного Суду в справах №750/12850/16-ц від 26 вересня 2018 року, № 642/2858/16 від 06 листопада 2019 року).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік комунальних послуг (далі - комерційний облік) - визначення за допомогою вузла комерційного обліку або за встановленими правилами у передбачених цим Законом випадках кількісних та якісних показників комунальної послуги, вимірювання яких забезпечується вузлом обліку, на підставі яких проводяться розрахунки за спожиті комунальні послуги.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11цього Закону.

За частиною четвертою статті 10 вказаного Закону розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до Методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Належність виконання зобов`язання є предметом доказування і у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач (постанова Верховного Суду в справі № 913/618/21 від 08 червня 2022 року).

Відповідачі, як особи які зареєстровані в квартирі несуть тягар її утримання, зокрема плати за теплопостачання, про що правильно зазначив суд першої інстанції, мотивуючи підстави стягнення фактичного спожитих послуг з теплопостачання.

При цьому колегія суддів ураховує, що згідно із пунктом 26 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, надання виконавцю інформації про опалювану площу (об`єм) приміщення є обов`язком споживача. У разі зміни опалюваної площі (об`єму) приміщення споживач надає у місячний строк виконавцю інформацію про таку зміну разом з копією технічного паспорта приміщення з метою подальшого внесення змін до договору.

Твердження апелянта про те, що оскільки ОСОБА_1 з 2009 року не проживає за спірною адресою, а відтак не може нести тягар утримання даної квартири, зокрема оплати за надані послуги з теплопостачання, є безпідставними та такими , що не ґрунтуються на вимогах Закону.

Необхідно зауважити, що плата за теплопостачання залежить від площі квартири, а не від кількості зареєстрованих осіб. Не залежно від того скільки осіб зареєстровано в квартирі плата за опалення буде незмінною. Як вбачається з розрахунку послуги з постачання теплової енергії , плата нарахована саме на площу квартири, яка становить 44,2 кв.м. ( а.с. 115,117).

Актуальна інформація про тарифи на послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води ДКП "Луцьктепло" за категоріями споживачів, та перелік нормативних документів, якими встановлені та затверджені тарифи на надання послуг позивачем, розміщені за посиланням: http://www.teplo-dkp.lutslc.ua/ua/taryfV/ (офіційний сайт ДКП «Луцьктепло»), що спростовує наведені у апеляційній скарзі твердження відповідача.

Відповідачами в ході розгляду справи не було надано жодних доказів того, що в квартиру АДРЕСА_2 не надаються послуги від ДКП «Луцьктепло» по теплопостачанню, або ж що такі послуги надавалися в неналежний спосіб чи в недостатніх обсягах.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право: на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Таким чином ОСОБА_1 , звільняється, у разі документального підтвердження не проживання за вказаною адресою, на неоплату вартості комунальних послуг у разі їх невикористання, крім постачання теплової енергії.

Індивідуальний споживач зобов`язаний: інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором ( п.11 ч.2 ст. 7 ЗУ « Про житлово-комунальні послуги»).

Таким чином саме на споживачеві лежить обов`язок інформувати виконавців комунальних про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі. В матеріалах справи відсутні дані про те, що відповідач звертався до виконавців послуг про уточнення даних про фактичну кількість проживання осіб в даній квартирі.

Твердження відповідача, про відсутність договору про надання житлово- комунальних послуг, як підставу неоплати наданих позивачем послуг, суперечать ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Зважаючи на наведені обставини, суд першої інстанції, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, врахував, що у матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості, дійшов до правильного висновку, що з відповідачів необхідно стягнути солідарно в користь позивача встановлену суму заборгованості за надані комунальні послуги по теплопостачанню, яка ними не спростована.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду про задоволення позову є законним та обґрунтованим.

Інші доводи апеляційної скарги щодо неправильного вирішення судом першої інстанції позову не знайшли свого підтвердження. Висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Суд першої інстанції надав правильну оцінку обставинам справи в межах заявлених позовних вимог, правильно вирішив спір по суті.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя

Судді