НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30 травня 2025 рокуСправа № 322/2003/24

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Губанова Р.О., розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ», третя особа Новомиколаївський відділ державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст позовних вимог і рух справи:

19 листопада 2024 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов зазначений цивільний позов, в якому позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем від 28 листопада 2018 року, зареєстрований в реєстрі №2440, згідно з яким задоволено вимоги Акціонерного товариства «Ідея Банк» про стягнення з позивача заборгованості в сумі 45763,31 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив таке.

28 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. щодо позивача вчинено виконавчий напис, відповідно до якого з останнього звернено стягнення заборгованості на Кредитним договором №Z72.211.74557 від 17.08.2017 в загальній сумі 45763,31 грн.

На підставі вказаного виконавчого напису державним виконавцем Новомиколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Балею Яною Анатоліївною. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.08.2019 за ВП №58010690.

Зазначена постанова направлена до виконання до Приватного акціонерного товариства «Новомиколаївський молокозавод».

Позивач не отримував постанови про відкриття виконавчого провадження та документів, на підставі яких воно було відкрите.

За зверненням позивача, державним виконавцем Балею Я.А. надана копія виконавчого напису, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., від 28 листопада 2018 року.

Позивач вважає, що виконавчий напис виданий з порушенням норм чинного законодавства, порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і, як наслідок, неправомірне виконавче провадження щодо примусового виконання вказаного виконавчого напису, чим порушуються права та охоронювані законом інтереси позивача.

Підставою для вчинення виконавчого напису є стягнення заборгованості за кредитним договором №Z72.211.74557 від 17.08.2017, укладеним між позивачем та Акціонерним товариством «Ідея Банк».

Зазначений кредитний договір нотаріально не посвідчувався.

Позивач посилається на ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14.

Ухвалою судді від 19.11.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено для сторін строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 19.11.2024 отримана відповідачем відповідно до п.3 ч.6 ст.272 ЦПК України 26.11.2024.

12.12.2024 відповідачем подано відзив на позовну заяву, зі змісту якого випливає, зокрема, що Акціонерне товариство «Ідея Банк» не є належним відповідачем у справі, оскільки 15.11.2023 відповідно до договору факторингу відбулася заміна кредитора з АТ «Ідея Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ».

17.01.2025 від позивача надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача.

Клопотання мотивовано тим, що позивачу стало відомо що ухвалою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10 червня 2025 року по справі №322/900/24 у виконавчому провадженні №58010690 з примусового виконання виконавчого напису №2440, вчиненого 28 листопада 2018 року (який є предметом позову) замінено стягувача Акціонерне товариство «Ідея Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ», відповідно саме останній, на думку позивача, є належним відповідачем.

Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 21 січня 2025 року замінено у вказаній цивільній справі неналежного відповідача Акціонерне товариства «Ідея Банк» на належного Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ», встановлено для сторін строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Копія ухвали про заміну неналежного відповідача від 21.01.2025 отримана відповідачем відповідно до п.3 ч.6 ст.272 ЦПК України 29.01.2025.

Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позовну заяву.

Від третьої особи будь-яких пояснень, заяв чи клопотань не надходило.

Згідно з ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За змістом ст.13 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

При цьому, частиною 1 статті 275 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Виходячи з наведених норм ЦПК України, враховуючи відсутність будь-яких клопотань сторін, судом вирішено продовжити розгляд цієї справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Фактичні обставини встановлені судом,

мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права:

17 серпня 2017 року між Акціонерним товариство «Ідея Банк»та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №Z72.211.74557, який нотаріально не посвідчений.

27 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис №2440, відповідно до якого з ОСОБА_1 пропонується стягнення невиплачених в строк грошових коштів за Кредитним договором на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк».

Вказаний виконавчий напис вчинено нотаріусом на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Постановою державного виконавця Новомиколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Балею Яною Анатоліївною від 20.08.2019, звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в рамках виконавчого провадження №58010690 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису №2440 від 08.11.2018.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення у зв`язку з таким.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на положення ч.4 ст.263 ЦПК України, під час розгляду цієї справи суд враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 21.10.2020 по справі №172/1652/18 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 92811495), та зазначає таке.

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 28 листопада 2018 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Як було зазначено, укладений між первинним кредитором та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Зазначена обставина є самостійною та достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відтак інші доводи сторін не підлягають перевірці.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача;

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу;

До позовної заяви позивачем додано квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №84 від 18.11.2024, якою підтверджується сплата ним судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Отже, сума судових витрат по сплаті судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить: 1211,20 грн.

Інших документально підтверджених судових витрат до матеріалів справи не додано.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічовічова Олега Миколайовича №2440 від 28 листопада 2018 року про звернення стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у загальній сумі 45763,31 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» на користь ОСОБА_1 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок) витрат по сплаті судового збору.

Реквізити учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

- відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ», 04053, м. Київ, вул. Вознесенівський узвіз, буд. 23-А, ідентифікаційний код 42024152;

- третя особа: державний виконавець Новомиколаївського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса), 70101, Запорізька область, Запорізький район, с-ще Новомиколаївка, вул. Запорізька, буд. 83.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повне судове рішення складене 30 травня 2025 року.

Суддя Р.О. Губанов