Справа № 677/1240/24
Провадження № 2/677/284/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

29.05.2025 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області:

у складі: головуючого - судді Шовкуна В.О.,

за участі секретаря судового засідання Демчишеної Ю.В.,

Учасники провадження (сторони):

представника позивача адвокат Ковальчук І.М.,

представник відповідача адвокат Семченко Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красилів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою, у якій просить провести поділ спільного сумісного майна подружжя.

Позов обґрунтовує тим, що рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 31.10.2022 року по справі №677/918/22 шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано За час спільного проживання в шлюбі вони збудували житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .Також, перебуваючи в шлюбі, 16.03.2017 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:006:0023 площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вказану земельну ділянку ОСОБА_2 отримав в результаті безоплатної приватизації.Житловий будинок розташований на вказаній земельній ділянці.Вона та ОСОБА_2 з 05.09.1993 року по 31.10.2022 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу побудували та ввели в експлуатацію житловий будинок, що належить їм на підставі свідоцтва на право власності на житловий будинок від 09.11.2001 року, запис в реєстровій книзі № 56 за реєстровим № 233. Даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу. Оскільки добровільно вони не домовилися про розмір часток, які мають бути визначені кожному з них, вважає, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, а тому є розумно розділити спільний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на дві рівні частини. За наведених обставин вимушена звернутися до суду із даним позовом.

Аргументи учасників справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Семченко Г.С. подала відзив, в якому просить в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 , право особистої приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , з одночасним припиненням права спільної сумісної власності на зазначений житловий будинок у ОСОБА_1 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію половини ринкової вартості житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , що становить відповідно до Висновку про ринкову вартість майна від 31.07.2024, суму у розмірі 42 500 грн. Із запропонованим ОСОБА_1 варіантом поділу майна він не згідний, у зв`язку із тим, що такий поділ порушує його права та інтереси, оскільки даний житловий будинок неможливо поділити, без втрати його цільового призначення. Використання житлового будинку одночасно двома співвласниками є неможливим, тому вважає, що сплата ним грошової компенсації Позивачу в рахунок половини ринкової вартості вказаного житлового будинку, буде найбільш ефективним вирішенням спору між сторонами.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ковальчук І.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Звернула увагу на те, що просить суд визнати право приватної власності на частину житлового будинку (без виділу його в натурі) з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . За земельну ділянку мова не йде.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Семченко Г.С. в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на обставини, наведені у поданому до суду відзиві.

Позиція суду.

Заслухавши представників сторін ОСОБА_3 та Семченко Г.С., розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Короткий зміст фактичних обставин справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з 05.09.1993 року по 31.10.2022 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 31.10.2022 року по справі № 677/918/22 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 8-9).

За час спільного проживання в шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 збудували житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).

Також, перебуваючи в шлюбі, 16.03.2017 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:006:0023 площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вказану земельну ділянку ОСОБА_2 отримав в результаті безоплатної приватизації (а.с. 13-18).

Житловий будинок розташований на вказаній земельній ділянці, що підтверджується витягом з ДЗК (а.с. 12).

Під час шлюбу побудували та ввели в експлуатацію житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , що належить їм на підставі свідоцтва на право власності на житловий будинок від 09.11.2001 року, запис в реєстровій книзі № 56 за реєстровим № 233.

Разом з тим, наразі виник спір відносно вказаного будинку.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК).

Згідно зі змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Верховним Судом України при розгляді справи № 6-843цс17 (постанова від 24.05.2017 року) висловлена Правова позиція про те, що за загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено ст. 61 СК України, згідно з частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма ч. 3 ст. 61 СК України кореспондує ч. 4 ст. 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) (435-15), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

За таких обставин суд вважає за необхідне визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання про поділ спірного будинку, який є об`єктом права спільної сумісної власності, суд враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Обставин, які б давали підстави для відступу від рівності часток подружжя судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві власності на спірний будинок є рівними по 1/2 частці за кожним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна підлягають задоволенню та за ОСОБА_4 слід визнати право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, суд не приймає до уваги викладені у відзиві відповідача вимоги щодо поділу в порядку спільного сумісного майна подружжя та визнання за ОСОБА_2 права особистої приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , з одночасним припиненням права спільної сумісної власності на зазначений житловий будинок у ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації половини ринкової вартості житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , оскільки вони не були заявлені у вигляді позовних вимог у вигляді зустрічної позовної заяви. Крім того, клопотань про призначення експертиз з метою вирішення спору до суду не надходило, а тому суд приймає рішення виходячи з заявлених позовних вимог.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому, на підставі ст. 141 ЦПК, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає сплачений ним судовий збір в розмірі 1211 грн. 60 коп. та 7000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги, на підтвердження яких позивачем подано квитанцію про здійснення оплати адвокатських послуг із детальним описом витрат на правничу допомогу, які відповідачем ОСОБА_1 не оспорені. (а.с. 19-20). Заперечення які були повідомлені представником відповідача вже безпосередньо у судовому засідання, стосовно того, що сума витрат на правову допомогу завищена, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються наданими письмовими доказами представником позивача на підтвердження витрат на правову допомогу.

На підставі ст.ст. 57, 60-61, 65 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 137, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право приватної власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. та 7000,00 грн. витрати за надання правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи (сторони):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 02.06.2025 року.

Суддя: В.О. Шовкун