Справа № 195/598/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

26.05.2025 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого Скрипченко Д.М., за участю секретаря судового засідання Левкович Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , законний представник якого є ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник, адвокат Балковий Руслан Леонідович, до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача у справі, ОСОБА_1 , адвокат Балковий Руслан Леонідович, звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та визнання за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0774 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача обґрунтовує позовні вимоги ОСОБА_1 тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 65 років в селищі Томаківка Дніпропетровської області Нікопольського району. Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 від 29.01.2024.

У своєму заповіті ОСОБА_4 заповів своєму синові ОСОБА_1 все йому належне майно, а саме: 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудим М.Є. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на тій підставі, що спадкодавцю належить 1/2 (одна друга) частина житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 на праві особистої приватної власності, а земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності за іншою адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі вищенаведеного позивач змушений звернутися до суду із даною позовною заявою.

Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти позову (по суті заявлених позовних вимог ОСОБА_1 ) не заперечує, просить провести розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п.1,2,3 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 65 років в селищі Томаківка Дніпропетровської області Нікопольського району. Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 від 29.01.2024.

У своєму заповіті ОСОБА_4 заповів своєму синові ОСОБА_1 все йому належне майно, а саме: 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудим М.Є. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на тій підставі, що спадкодавцю належить 1/2 (одна друга) частина житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 на праві особистої приватної власності, а земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності за іншою адресою: АДРЕСА_2 .

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Так, відповідно до Рішення Томаківської селищної ради Томаківського району від 29.10.2013 року №590 21/VI у спільну сумісну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було передано земельну ділянку площею 0.1436 га кадастровий номер :03:003:0774 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка).

Рішенням Томаківського районного суду по справі ЄУН: 2/442/382/12 від 13.03.2013 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, було затверджено мирову угоду, згідно якої: за ОСОБА_4 визнавалось право власності на 1/2 частину житлового будинку (санвузла 6.10 кв. м., житлової 19 кв.м., житлової 25.40 кв.м. коридору 9 кв. м., вбиральні, літнього душу, 1/2 Частина вимощень, 1/2 частина огорожі, воріт), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власнику нерухомого майна ОСОБА_4 належала 1/2 частина житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 81.7 кв м. житлова площа 44.4. кв.м. Земельна ділянка площею 0.1436 га, з кадастровим номером :03:003:0774 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_2 перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , вказане підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер 19052713.

Згідно Довідки про оцінку вартості об`єкта нерухомості житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 складає - 249000.79 (триста п`ятдесят чотири тисячі двадцять три) гривні.

Згідно Довідки про оцінку вартість об`єкта нерухомості земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0774 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_2 складає - 300853.95 грн.

Загальна вартість об`єктів нерухомості становить 549854.74 грн.

У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК Україниправо власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності,володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 , 2 ст. 369 ЦК України).

Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до пункту 12 постанови ПленумуВерховного судуУкраїни від30.05.2008року №7«Про судовупрактику усправах проспадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Відповідач у справі, ОСОБА_3 по суті заявлених позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1ст.1267 ЦК України,частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно дост. 1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 3ст. 1268 ЦК України,спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1ст. 1269 ЦК України,спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, із збереженням її цільового призначення.

Згідно зіст. 1226 ЦК Україничастка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 2ст. 1225 ЦК Україниправо власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1ст. 1273 ЦК України,спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановлено ст. 1270 цього кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України).

Таким чином, на підставі вищенаведеного, право власності ОСОБА_4 на 1/2 частину житлового будинку підтверджено належними і допустимими доказами, що також не заперечується відповідачем у справі. Відповідно до положень ст.120 ЗК України, враховуючи існуючу практику Верховного суду викладену в Постанові Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі №642/3950/17 (провадження № 61-7008св19), «законодавцем визначено принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Тобто особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власникові або користувачу, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.» Тому слід вважати, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом має успадкувати: 1/2 частину житлового будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , що належала його батьку ОСОБА_4 , і 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0774, на якій розташований будинок.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про виникнення у позивача права на спадкування за заповітом, оскільки відповідно до особистого розпорядження померлого на випадок смерті право на спадкування належного йому майна має позивач, і тому є підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача.

Керуючись ст.ст.3,11,76-80,258-259,263-265,353,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 , законний представник якого є ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник, адвокат Балковий Руслан Леонідович, до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0774 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Сплачений у справі ОСОБА_1 судовий збір залишити в дохід держави, звільнивши від відшкодування таких витрат відповідача у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Суддя: Д. М. Скрипченко