Справа № 570/6393/24
Номер провадження 2/570/499/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2025 р. Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.

в режимі відеоконференції позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Голуба Г.С.,

відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Затинного С.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, -

в с т а н о в и в :

12.12.2024 р. представник позивача ОСОБА_1 адвокат Голуб Г.С. через систему «Електронний суд» звернувся в Рівненський районний суд Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати договір позики від 01.11.2023 р. з додатками недійсним.

Ухвалою суду від 13.01.2025 р. відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні 26.05.2025 р. позивач ОСОБА_1 в режимі відеоконференції підтримав позовні вимоги та просить суд задоволити клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі у Київському науково-дослідному інституті судових експертиз; поставити перед експертом наступні запитання: 1. Чи виконаний рукотворний підпис в графі "Позичальник" на першому та другому аркушах Договору позики від 01.11.2023 р. - ОСОБА_1 , чи іншою особою; 2. Чи виконаний рукотворний підпис в Акті від 01.11.2023 р. прийому - передачі суми грошових коштів за Договором позики (Додаток 1 до договору позики від 01.11.2023 р.) в графі "Позичальник" - ОСОБА_1 , чи іншою особою? Одночасно позивач ОСОБА_1 у підготовчому судовому засіданні 26.05.2025 р. пояснює, що на момент подачі позову він знаходився і знаходиться на даний час в США штат Маямі. Через політику керівництва США він, у разі повернення в Україну, не зможе повернутися в США, де на даний час перебуває із сім`єю та 5-місячною дитиною. Позивач пояснює, що не повернеться в Україну, не з`явиться до суду, жодних документів, які необхідні для проведення почеркознавчої експертизи як то: вільні зразки почерку, підпису він не надасть взагалі, оскільки їх немає, та не з`явиться в Рівненський районний суд Рівненської області для відібрання експериментальних зразків підпису. Одночасно вказує, що можливо його експериментальні підписи зможе посвідчити нотаріус і він тоді надішле їх до суду.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача адвокат Голуб Г.С. підтримав клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи та одночасно вкотре просить відкласти проведення підготовчого судового засідання, станом на 26.05.2025 р. з метою встановлення можливості для надіслання позивачем нотаріально засвідчених експериментальних зразків підписів для того, щоб суд призначив судово-почеркознавчу експертизу. Не наводячи суду правову підставу подання до суду нотаріально-засвідчених експериментальних зразків підписів позивача ОСОБА_1 для проведення судової почеркознавчої експертизи, просить відкласти на невизначений строк підготовче провадження у справі, щоб позивач надав суду вказані зразки підписів, та чітко пояснив суду, що жодних будь-яких необхідних документів як то: вільні чи умовно вільні зразки підпису в оригіналі позивач не надасть взагалі, оскільки перебуває за кордоном і в Україну не повернеться, таких документів позивач не має взагалі. При цьому обґрунтувати чи пояснити правову підставу клопотання вх. 9179 від 26.05.2025 р. про визнання явки сторін обов`яковою під час судового розгляду справи по суті не зміг.

У підготовчому судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Затинний С.С. позовні вимоги не визнали, просять відмовити у задоволенні клопотань сторони позивача як щодо відкладення підготовчого судового засідання, так і щодо призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, оскільки суд не має можливості призначити судову почеркознавчу експертизу за встановлених у судовому засіданні обставин. Пояснює, що у попередніх судових засіданнях, які неодноразово відкладалися за клопотанням представника позивача, сторона відповідача вказувала про доцільність призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, демонструючи при цьому оригінали доказів спірні договір позики від 01.11.2023 р. та Акт від 01.11.2023 р. прийому передачі суми грошових коштів за договором позики, тому представник позивача адвокат Голуб Г.С. у судовому засіданні 18.02.2025 р. і не підтримав клопотання про їх витребування. Однак за таких обставин: категоричної позиції позивача про не з`явлення до суду, не надання ним експериментальних зразків та вільних зразків підпису в оригіналах - у суду об`єктивно не має підстав для задоволення клопотання представника позивача про призначення у справі почеркознавчої експертизи. Пояснює, що клопотання сторони позивача вх. 9179 від 26.05.2025 р. про визнання явки сторін обов`яковою відносить на розсуд суду, оскільки відповідач ОСОБА_2 майже у кожному судовому засіданні був присутній, однак в останні засідання не з`являвся через клопотання представника позивача про їх відкладення. Також не підтримали заяву відповідача ОСОБА_2 від 24.01.2025 р. про визнання явки позивача ОСОБА_1 в судове засідання обов`язковою.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи в межах заявлених клопотань, суд приходить до висновку, що клопотання сторони позивача про відкладення підготовчого судового засідання, призначення судової почеркознавчої експертизи та визнання явки сторін обов`язковою не підлягають до задоволення, виходячи з таких міркувань.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Верховний Суд зауважує, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Отже, суд зобов`язаний забезпечити змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.ст. 1, 7-1 Закону України «Про судову експертизу», Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи. Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати. При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про судову експертизу» Судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.ст. 7, 8 Закону України «Про судову експертизу», з метою забезпечення єдиного підходу при проведенні судових експертиз і підвищення якості проведення судових експертиз наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 за № 53/5 затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Інструкція) та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Рекомендації).

Відповідно до пунктів 3.1 - 3.5 Розділу ІІІ Інструкції «Оформлення матеріалів для проведення експертиз (досліджень)» експертиза (дослідження) проводиться після подання органом (особою), який (яка) її призначив(ла) (залучив(ла) експерта), матеріалів, оформлених згідно з вимогами процесуального законодавства та цієї Інструкції.

До експертної установи (експерту) надаються: документ про призначення експертизи (залучення експерта) або інші документи, які відповідно до законодавства є підставою для проведення експертизи (дослідження), об`єкти, зразки для порівняльного дослідження та за клопотанням експерта - матеріали справи (протоколи оглядів з додатками, протоколи вилучення речових доказів тощо).

У документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У документі про призначення експертизи (залучення експерта) перераховуються всі об`єкти, які направляються на експертне дослідження, із зазначенням точного найменування, кількості, міри ваги, серії та номера (для грошей НБУ та іноземної валюти), інші відмінні індивідуальні ознаки.

Якщо під час проведення експертизи об`єкт (об`єкти) дослідження може (уть) бути пошкоджений(і) або знищений(і), у документі про призначення експертизи (залучення експерта) повинен міститися дозвіл на його пошкодження або знищення.

Вилучення об`єктів, що підлягають дослідженню, та відібрання зразків оформлюються протоколом згідно з вимогами процесуального законодавства. У них, крім загальних реквізитів такого роду документів, зазначається, які саме зразки були вилучені або відібрані, їх кількість, умови відбору або вилучення, а також інші обставини, що мають значення для вирішення поставлених питань. Протокол підписується всіма особами, які брали участь у вилученні об`єктів, відібранні зразків.

Об`єкти дослідження надсилаються в експертну установу (експертові) в упаковці, яка забезпечує їх збереження, та засвідчуються особою у передбаченому законодавством порядку. Речові докази і порівняльні зразки упаковуються окремо.

Для відібрання зразків орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), може залучити спеціаліста.

Якщо в матеріалах справи є дані про особливості виявлення, вилучення, зберігання об`єкта дослідження або про інші обставини, що могли вплинути на його властивості та ознаки, про них слід зазначити в документі про призначення експертизи (залучення експерта) та надіслати засвідчені належним чином копії протоколів процесуальних дій в експертну установу (експертові).

Коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта (крім об`єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз. Про проведення експертизи за такими матеріалами вказується в документі про призначення експертизи (залучення експерта) або письмово повідомляється експерт органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

Вимоги щодо оформлення та відібрання матеріалу для здійснення почеркознавчої експертизи містяться також у розділі 1 вказаних вище Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень у більш детальному та розгорнутому вигляді.

Між тим, відповідно до п.1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) Основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.

Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Отже, інструкцією передбачено проведення експертизи за фотознімками та іншими копіями об`єкта, коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, однак крім об`єктів почеркознавчих досліджень.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду проведення почеркознавчих досліджень можливе лише за наявності оригіналу об`єкта (документа) (постанови від 21 січня 2021 р. у справі № 824/62/20; від 02 липня 2020 р. у справі № 362/3912/18; від 27 травня 2020 р. у справі №350/1594/16-ц; від 26 лютого 2020 р. у справі № 757/63756/18; від 13 березня 2023 року у справі № 383/75/21; від 03 серпня 2023 р. у справі № 904/7930/21; від 31.05.2023 р. у справі № 175/3353/19, від 13.09.2023 р. у справі № 385/1243/21 та інші).

Відповідно до пунктів 1.3. 1.10. та 1.12. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку та (або) підпису, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов`язаними зі справою, так і не пов`язаними з її обставинами; експериментальні зразки почерку та (або) підпису, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв`язку з призначенням такої експертизи.

1.4. Перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), має пред`явити їх особі, яка підлягає ідентифікації. У документі, що є підставою для проведення експертизи, орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), зобов`язаний (зобов`язана) зазначити документи, у яких містяться вільні, умовно-вільні зразки почерку та (або) підпису особи.

У разі неможливості пред`явити зазначені зразки (смерть виконавця, від`їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма № 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо).

1.5. Вільні зразки по змозі повинні відповідати об`єкту, який досліджується, за часом виконання, за видом матеріалів письма (папір, олівець, кулькова ручка тощо), за формою документа (накладні, відомості тощо), за його змістом та цільовим призначенням.

Якщо текст (підпис), що досліджується, виконано друкованими літерами або спеціальним шрифтом, слід по змозі надати вільні зразки аналогічного характеру.

1.6. Відбирати експериментальні зразки почерку необхідно у два етапи. На першому етапі особа, почерк якої підлягає ідентифікації, виконує текст за тематикою, близькою до досліджувального об`єкта, у звичних умовах (сидячи за столом, із звичним приладдям письма, при денному освітленні). На другому етапі зразки відбираються під диктовку тексту, аналогічного за змістом тому, що досліджується, або спеціально складеного тексту, який містить фрази, слова і цифри, узяті з рукописного тексту, що досліджується. На цьому етапі зразки відбираються в умовах, що максимально наближаються до тих, у яких виконувався рукописний текст, що досліджується, тобто в тій самій позі (лежачи, стоячи тощо), таким самим приладдям письма та на папері того самого виду (за розміром, лінуванням, характером поверхні тощо), що й документ, який досліджується. Якщо буде помічено, що той, хто пише, намагається змінити свій почерк, темп диктовки слід прискорити.

У разі коли тексти, що досліджуються, і особливо підписи виконувались на бланках (касові ордери, квитанції, поштові перекази, платіжні відомості тощо), експериментальні зразки слід відбирати на таких самих бланках або на папері, що розграфлений відповідно до бланка.

Якщо розташування підпису, що досліджується, не визначається характером документа, експериментальні зразки відбираються на окремих аркушах як лінованого, так і нелінованого паперу.

Після нанесення 10 - 15 експериментальних підписів аркуші паперу треба міняти.

Якщо рукописний текст, що досліджується, виконано друкованими літерами і цифрами або спеціальним шрифтом (креслярським, бібліотечним тощо), експериментальні зразки на другому етапі також повинні бути виконані друкованими літерами і цифрами або відповідним шрифтом.

Переписування з документа, що досліджується, або з машинописного (друкарського) тексту неприпустиме.

Якщо вбачаються підстави, що виконавець досліджуваного рукописного тексту намагався змінити свій почерк (писав лівою рукою, з іншим нахилом тощо), додатково відбираються зразки, виконані таким самим чином.

Якщо дослідженню підлягає рукописний текст, то вільні та експериментальні зразки надаються у вигляді текстів. При дослідженні підписів та обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) вільні та експериментальні зразки надаються як у вигляді відповідних текстів (записів), так і у вигляді підписів.

1.7. Експериментальні зразки посвідчуються органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта). У посвідчувальному написі зазначаються прізвище, ім`я та по батькові виконавця, а також особливості зразка (написані лівою рукою, спеціальним шрифтом тощо).

1.8. Як вільні, так і експериментальні зразки буквеного або цифрового письма бажано надавати не менше ніж на 15 аркушах. Чим коротший досліджуваний текст (запис), тим більша потреба у вільних зразках. Вільні зразки підпису надаються по змозі не менше ніж на 15 документах, експериментальні - у кількості не менше 5 - 8 аркушів.

1.9. Якщо необхідно встановити, чи виконаний підпис від імені певної особи іншою особою, надаються вільні та експериментальні зразки почерку та підписів обох осіб. При цьому додатково відбираються експериментальні зразки почерку передбачуваного виконавця не менше ніж на 10 - 15 аркушах у вигляді записів прізвища та ініціалів особи, від імені якої виконано підпис.

1.10. При вилученні вільних зразків підписів особи, від імені якої виконано досліджуваний підпис, слід відшукувати документи з варіантом підпису, найбільш схожим на підпис, що досліджується. Такі підписи найчастіше зустрічаються у документах, аналогічних досліджуваному.

При відібранні експериментальних зразків підпису особи, від імені якої виконано підпис, слід запропонувати їй розписатися всіма застосовуваними нею варіантами підписів.

Якщо з певних причин виконати будь-які вимоги, що стосуються відбирання та надання зразків, не було можливості, про це слід указати в документі про призначення експертизи (залучення експерта).

1.12. У документі про призначення експертизи (залучення експерта) слід указати на встановлені органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), особливі обставини виконання рукописного тексту, які могли вплинути на змінення ознак почерку (незвична поза або незвичний стан виконавця тощо). Якщо є дані, що виконавцем є особа, у якої порушена координація рухів, про це також слід повідомити експерта. У разі виконання рукописного тексту особою похилого або старечого віку потрібно надати відомості про рік її народження і стан здоров`я на момент можливого виконання об`єкта почерку, що досліджується.

1.13. Достатність та якість наданих для проведення експертизи зразків почерку та підпису особи визначаються експертом у кожній конкретній експертній ситуації.

Критерієм достатності обсягу порівняльного матеріалу вважається надання такої його кількості, за якою можливо виявити індивідуальність, варіаційність та стійкість ознак в досліджуваному об`єкті і зразках почерку (підпису) певного виконавця.

Із пояснень позивача та його представника убачається, що позивач не надасть вільні зразки підпису в оригіналах через їх відсутність (питання щодо легалізації вказаних документів позивач не порушує взагалі, оскільки таких документів він не має), тому судом не може бути зібрано відповідні докази для проведення експертного дослідження, тому не виникає підстав для його проведення.

Виходячи зі змісту наведених положень Інструкції, необхідність відкладати підготовче судове засіданні для того аби позивач вирішував питання щодо нотаріального посвідчення своїх експериментальних зразків підпису в США (штат Маямі) та надсилав їх до суду у майбутньому - не узгоджується з положеннями пункту 1.7 Науково-методичних рекомендацій, затверджених наказом Мін`юсту України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, адже посвідчення експериментальних зразків є виключною процесуальною дією органу, який призначив експертизу або залучив експерта, тобто у даному випадку Рівненського районного суду Рівненської області.

Відтак, визначене стороною позивача відібрання експериментальних зразків підписів позивача поза межами судового засідання у вказаній справі, їх нотаріальне посвідчення в іншій країіні є неналежним способом їх отримання, що може поставити під сумнів допустимість та належність проведеної експертизи.

Доводи позивача щодо запровадження на території України воєнного стану, об`єктивна неможливість позивача ОСОБА_1 через політику США з`явитися в Рівненський районний суд Рівненської області для відібрання експериментальних зразків підпису для проведення судової почеркознавчої експертизи, не спростовують вищевикладених висновків неможливості відібрання зразків підпису у процесуальний спосіб, визначений Інструкцією, ніж наведений позивачем спосіб їх нотаріального посвідчення.

Отже, у справі відсутні достатньо поважні причини для неможливості позивача особисто з`явитися в Рівненський районний суд Рівненської області для відібрання експериментальних та подання вільних та умовно вільних зразків підпису для призначення та проведення судової почеркознавчої експертизи.

Отже, суд при вирішенні питання про призначення судової почеркознавчої експертизи враховує положення законодавства про її призначення, та не має можливості відібрати у належний спосіб експериментальні зразки підписів позивача ОСОБА_1 для проведення експертизи і такі відповідно не можуть бути посвідчені судом у встановленому порядку.

Крім того, сторона позивача була присутня при вирішенні питання про призначення експертизи і відповідно категорично запевнила суд про неможливість подачі оригіналів документів вільних зразків підпису для проведення експертизи через їх відсутність.

Вказане у сукупності свідчить про неузгодженість та суперечливість у позиції сторони позивача щодо ініціювання перед судом клопотання про призначення у справі експертизи, за одночасного підтримання вказаного клопотання та неподання зразків у вигляді відповідних текстів, підписів, що свідчить про порушення вимог процесуального законодавства.

На думку суду, доводи позивача зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним лише для позивача, що призводить до затягування розгляду справи та не сприяє завданню цивільного судочинства.

Натомість, на даний час позивач підтримує клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, при цьому одночасно просить відкласти розгляд даного клопотання, бо має намір вирішити питання щодо засвідчення своїх експериментальних підписів нотаріально та надіслати їх до суду. Крім того, позивач стверджує, що вільних та умовно вільних зразків підписів він взагалі суду не надасть, бо їх немає.

При цьому, матеріали справи не містять експериментальних зразків почерку та підписів позивача, які відібрані у судовому засіданні у відповідності до положень Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

Отже, суд при вирішенні питання про призначення експертизи враховує положення законодавства про її призначення, оскільки не відібрано у належний спосіб зразків для проведення експертизи, та не може обмежитися направленням експерту матеріалів справи без вказаних зразків.

Що фактично у подальшому призвело б до значного затягування судового процесу та порушення прав і законних інтересів відповідача у разі зупинення судового процесу.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (п. 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (п. 51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»).

Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, питання про те, чи є розумним строк розгляду справи, повинен оцінюватись в контексті конкретних обставин справи і з урахуванням критеріїв, встановлених практикою Суду, зокрема, складність справи, дій заявника й учасників справи, а також важливості можливого результату судового процесу для заявника (див. Smann v. Germany, рішення від 16.09.1996, § 48; Kudla v. Poland [GC], no. 30210/96, § 124).

Таке право кореспондується з обов`язком добросовісного використання як сторонами, своїх процесуальних прав та необхідністю утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати наданих процесуальним законом заходів до скорочення періоду судового провадження. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції (пункт 35 рішення 07.07.1989 ЄСПЛ у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»).

Відтак, позивач своїми діями призводить до затягування розгляду справи та порушує розумні строки тривалості судового провадження, що в свою чергу є порушенням права відповідача на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку.

Тож суд вважає, що зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, та вжив необхідних заходів для повного та всебічного встановлення обставин справи, а тому не має підстав уважати про порушення судом принципу змагальності сторін та наявності обставин, які викликають сумніви в його об`єктивності.

Згідно з частиною першою статтею 196 ЦПК для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Відповідно до норм статті 197 ЦПК підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. У підготовчому засіданні суд, зокрема: з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; вирішує заяви та клопотання учасників справи; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Принцип «диспозитивності цивільного судочинства» полягає в тому, що кожен учасник справи може довести певні обставини справи, подавши відповідні докази, надавши пояснення чи заперечення саме під час підготовчого провадження. Це зумовить чітко визначене загальне спрямування судового розгляду, окреслить коло питань, що підлягають розв`язанню на стадії судового розгляду та дозволить процесуально зекономити час розгляду справи. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.08.2021 у справі №910/17567/19, від 09.11.2021 у справі №913/20/21.

Стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя та завданням господарського судочинства. На важливість дотримання строку на подання доказів звертав свою увагу Верховний Суд й раніше у постановах від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 03.04.2019 №913/317/18, від 03.10.2019 у справі №902/271/18.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Крім того, слід зауважити, що висновок судового експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу (ст.110 ЦПК України).

Щодо клопотання сторони позивача про відкладення підготовчого судового засідання для надання нотаріально посвідчених експериментальних зразків підпису, то суд вважає таке клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з положень ч.2 ст. 198 ЦПК України, яка визначає, що суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках:

1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу;

2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача;

3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Частиною 2 ст. 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Отже, як судом було вказано вище, виходячи зі змісту наведених положень ЦПК України та Інструкції, необхідність відкладати підготовче судове засіданні для того аби позивач вирішував питання щодо нотаріального посвідчення своїх експериментальних зразків підпису в США (штат Маямі) та надсилав їх до суду у майбутньому - не узгоджується з положеннями пункту 1.7 Науково-методичних рекомендацій, затверджених наказом Мін`юсту України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, адже посвідчення експериментальних зразків є виключною процесуальною дією органу, який призначає експертизу або залучає експерта, тобто у даному випадку Рівненського районного суду Рівненської області.

Відтак, суд не вбачає підстав для задоволення усного клопотання сторони позивача про відкладення підготовчого судового засідання та клопотання від 12.12.2024 р. призначення судової почеркознавчої експертизи.

Крім того, клопотання представника позивача вх. 9179 від 26.05.2025 р. про визнання явки сторін обов`язковою, яке представник позивача адвокат Голуб Г.С. у підготовчому судовому засіданні 26.05.2025 р. уточнив, та просить суд визнати явку сторін обов`язковою саме під час судового розгляду справи по суті, суд вважає за встановлених обставин необґрунтованим та таким, що суперечить власне позиції самого позивача ОСОБА_1 , який достовірно та чітко вказав, що не з`явиться в судове засідання в Рівненський районний суд Рівненської області, однак бажає брати участь у всіх судових засіданнях на період розгляду вказаної справи в режимі відеоконференції, про що судом постановлено протокольну ухвалу. Щодо визнання явки відповідача обов`язковою під час розгляду судом справи по суті, то у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 пояснив, що він має намір з`являтися у судове засідання та зацікавлений у розгляді справи безпосередньо з його участю, при цьому кожного разу з`являючись до суду із оригіналами спірних Договору позики та Акту прийому передачі від 01.11.2023 р. задля можливості об`єктивного розгляду судом клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи, а його заява про розгляд справи без його участі вх. 5688 від 04.04.2025 р., подана лише з метою незатягування розгляду справи, оскільки представник позивача адвокат Голуб Г.С. неодноразово звертався до суду із клопотаннями про відкладення розгляду справи, які суд задовольняв.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.103 -107, 259-261 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Голуба Григорія Степановича про відкладення підготовчого судового засідання від 26.05.2025 р. - відмовити.

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Голуба Григорія Степановича про призначення судової почеркознавчої експертизи від 12.12.2024 р. - відмовити.

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Голуба Григорія Степановича про визнання явки сторін обов`язковою від 26.05.2025 р. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Гнатущенко Ю.В.