Провадження № 2/361/6055/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Гізатуліної Н.М. розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.

Позов мотивувала тим, що між нею та ОСОБА_2 28 травня 2019 року Шевченківським районним у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, актовий запис № 594. Від шлюбу дітей не має.

Зазначила, що створити міцну та дружню сім`ю з відповідачем їй не вдалося, так як вони мають психологічно несумісні характери та погляди на життя, на обов`язки чоловіка і жінки, у зв`язку з чим при вирішенні повсякденних питань не могли дійти згоди. Конфлікти та сварки в їхній сім`ї почали виникати на ґрунті безпідставних ревнощів її чоловіка. Він з будь-яких найменших причин влаштовував скандали, підчас яких ображав та принижував її, проявляв невдоволення нею та вчиняв насильство. Він не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків. Обстановка в сім`ї була нестерпною. Три роки тому відповідач забрав всі свої речі і виїхав у невідомому їй напрямку. Його телефон відключений, зв`язатися з ним вона не має можливості. Вони стали чужими людьми. У кожного з них своє життя.

За час фактичного припинення шлюбних відносин, вона прийшла до висновку про розлучення, оскільки вважає, що їхній шлюб з відповідачем носить суто формальний характер та суперечить її інтересам.

На підставі викладеного просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 зареєстрований 28 травня 2019 року Шевченківським районним у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 594.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

За останнім відомим місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Близькі за змістом висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду Овдієнко Л.П. від 31 березня 2025 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 у відставку, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 березня 2025 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд судді Гізатуліній Н.М.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення сторін.

Враховуючи, що відповідно до інформації наданої Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Джорджес А.С. в реєстрі Броварської територіальної громади не значиться, він про розгляд справи повідомлявся шляхом публікації на сайті суду інформації про прийняття справи до провадження.

Позивачка до суду додаткових заяв, пояснень не подавала, відповідач не використав право подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно із ст. 3 Сімейного Кодексу України (далі СК України), сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 36, 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Отже, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що 28 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстрований шлюб, актовий запис № 594.

Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 зазначила, що створити міцну та дружню сім`ю з відповідачем їй не вдалося, так як вони мають психологічно несумісні характери та погляди на життя, на обов`язки чоловіка і жінки, у зв`язку з чим при вирішенні повсякденних питань не могли дійти згоди. Конфлікти та сварки в їхній сім`ї почали виникати на ґрунті безпідставних ревнощів її чоловіка. Він з будь-яких найменших причин влаштовував скандали, підчас яких ображав та принижував її, проявляв невдоволення нею та вчиняв насильство. Він не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків. Обстановка в сім`ї була нестерпною. Три роки тому відповідач забрав всі свої речі і виїхав у невідомому їй напрямку. Його телефон відключений, зв`язатися з ним вона не має можливості. Вони стали чужими людьми. У кожного з них своє життя. За час фактичного припинення шлюбних відносин, вона прийшла до висновку про розлучення, оскільки вважає, що їхній шлюб з відповідачем носить суто формальний характер та суперечить її інтересам.

Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, враховуючи, що між подружжям відсутні будь-які намагання, спрямовані на відновлення сімейних відносин, відповідач визнав позов, таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, подальше подружнє життя суперечитиме інтересам сторін, збереження сім`ї є неможливим, дійшов висновку проте, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка у зв`язку з реєстрацією шлюбу прізвище не змінювала.

Щодо розподілу судових витрат

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

ОСОБА_1 за подачу позову сплатила судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується квитанцією від 21 листопада 2024 року № .

Таким чином, із відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 105, 109, 110, 112114 СК України, ст. 4, 7, 10, 13, 81, 141, 142, 206, 247, 263265, 272, 273, 274, 354, 355 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 28 травня 2019 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 594 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомо.

Повний текст рішення складений 28 травня 2025 року.

Суддя Н.М. Гізатуліна