справа № 369/1587/18
головуючий у суді І інстанції Янченко А.В.
провадження № 22-ц/824/5783/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2024 року

за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 квітня 2018 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Черемшина 2012» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за орендну плату, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 квітня 2018 року у справі № 369/1587/18 за позовом ТОВ «Черемшина 2012» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за орендну плату.

Заявник, в обґрунтування своєї заяви посилається на постанову Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 911/121/22, якою залишено без змін рішення Господарського суду Київської області від 12 травня 2023 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04 грудня 2023 року.

У цій справі судами встановлено преюдиційні факти, що ТОВ «Черемшина 2012» не мала права здавати в оренду приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки не володіла ними на законних підставах. Тому посилання позивача на те, що відповідач продовжував користуватися майно позивача є безпідставними, а позов не підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, заявник, посилаючись на пункт 1 частини 1 статті 424 ЦПК України просив суд задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 квітня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 квітня 2018 року у справі № 369/1587/18 за позовом ТОВ «Черемшина 2012» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за орендну плату.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником порушено вимоги пункту 1 частини 3 статті 424 ЦПК України щодо дотримання строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, тобто заяву подано після спливу трирічного строку з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» 20 грудня 2024 року подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2024 року та повернути справу до Києво-Святошинського районного суду Київської області для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що 19 квітня 2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області задоволено позов ТОВ «Черемшина 2012» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за орендну плату.

17 січня 2019 року Київським апеляційним судом залишено без задоволення апеляційну скаргу, а рішення Києво-Святошинського районного суду від 19 квітня 2018 року без змін.

09 грудня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження.

09 листопада 2021 року ухвалою Київського апеляційного суду закрито апеляційне провадження.

Апелянт вказує що, заявник звернувся із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами - 08 жовтня 2024 року, тобто у строк, що не перевищує 3 років з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що рішення суду від 19 квітня 2018 року набрало законної сили 17 січня 2019 року, не врахувавши норми статті 273 ЦПК України, що стало підставою постановлення незаконної ухвали.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т. ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 квітня 2018 року задоволено позов ТОВ «Черемшина 2012».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Черемшина 2012» заборгованість по орендній платі за проживання в кімнаті АДРЕСА_1 , в загальному розмірі 25 699 грн 62 коп., яка складається з суми основного боргу - 20 076 грн, інфляційних втрат - 2 130 грн 55 коп., 3 % річних - 3 493 грн 06 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Черемшина 2012» судовий збір у розмірі 1 762 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 квітня 2018 року залишено без змін.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року апеляційне провадження у справі № 369/1587/18 за апеляційної скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 квітня 2018 року закрито на підставі пункту 3 частини 1 статті 362 ЦПК України, оскільки оскаржуваним рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_2 не вирішувалися.

Відповідно до частини 1 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до пунктом 1 частини 1 статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Пунктом 1 частини 2 статті 424 ЦПК України встановлено, що, з урахуванням положень частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені (частина 3 статті 424 ЦПК України).

Отже, заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини 2 статті 423 ЦПК України, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання таким рішенням законної сили.

Такий строк є присічним, тобто він за будь-яких обставин не підлягає поновленню, незалежно від поважності причин його пропуску, які взагалі не оцінюються.

Відповідно до частини 2 статті 273 ЦПК України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На підставі викладеного, враховуючи що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 квітня 2018 року набрало законної сили після прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду - 17 січня 2019 року, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд рішення суду із пропуском трирічного строку з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що він пов`язує початок обрахування трирічного строку на подання заяви із постановленням ухвали Київського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року.

Однак, ухвалою Київського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року апеляційне провадження у справі № 369/1587/18 за апеляційної скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 квітня 2018 року закрито на підставі пункту 3 частини 1 статті 362 ЦПК України.

Тобто суд, закриваючи апеляційне провадження з підстав того, що оскаржуваним рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки апелянта ОСОБА_2 не вирішувалися, не здійснював перегляд оскаржуваного рішення суду.

У зв`язку з цим доводи апеляційної скарги про те, що трирічний строк на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підлягає обрахуванню з дня постановлення ухвали Київського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року є необґрунтованими.

Апеляційний суд зауважує, що обрахування трирічного строку на подання такої заяви з постановленням ухвали про закриття апеляційного провадження з підстав того, що оскаржуваним рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки апелянта не вирішувалися, законом не передбачено та може мати наслідком порушення принципу правової визначеності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю. Підстави для скасування ухвали суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 27 травня 2025 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська