Справа № 346/1551/20
Провадження № 2/346/22/25
УХВАЛА

30 травня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сольський В.В. розглянувши заяву представника позивача адвоката Стеценка Юрія Володимировича про відвід судді у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа.

30 травня 2025 року представник позивача адвокат Стеценко Ю.В. подав заяву про відвід судді, яку мотивує тим, що перша процесуальна дія судді Сольського В.В., якому передано на розгляд вказану цивільну справу вчинена з порушенням норм процесуального закону.

Представник зазначив, що ухвалою суду від 26 травня 2025 року йому відмовлено в задоволенні клопотання щодо участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Вищого антикорупційного суду. Представник не погодився із мотивуванням суду у вказаній ухвалі, вважає, що участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції є правом учасника справи. А вимогу закону, щодо надіслання копії клопотання іншим учасникам справи вважає формальною, оскільки вона нічого не вирішує. Не погоджується із тим, що у суду немає технічної можливості забронювати майданчик у Вищому антикорупційному суді, оскільки в телефонному режимі йому повідомили про те, що така можливість є.

Тому представник позивача вважає, що дії судді не відповідають принципам об`єктивності і чесності.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36-37 ЦПК України і розширеному тлумаченню не підлягають.

Згідно з частиною 1 п.5 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Право учасників судового розгляду на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема, в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У відповідності до частин 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Заявлений представником позивача відвід суд вважає необґрунтованим, оскільки він вказує на необ`єктивність судді у вирішенні справи без наведення будь-яких об`єктивних доводів. З тексту заяви про відвід вбачається, що її зміст зводиться до незгоди представника позивача з процесуальними рішеннями судді, а саме із відмовою у задоволенні його клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Аналізуючи вищенаведене, вислухавши учасників справи, дослідивши заяву про відвід судді, матеріали справи, суд вважає, що відвід є необґрунтованим, оскільки не містить посилання на дії, вчинені суддею, що можуть свідчити про його необ`єктивність або упередженість, що є підставами для відводу, визначеними ст. 36 ЦПК України. Доказів необ`єктивності чи упередженості судді заявником не надано.

Наведені представником позивача підстави для відводу судді не створюють підстав, передбачених ст.36 ЦПК України для відводу незгода з процесуальним рішенням судді не є підставою для його відводу, що відповідає положенню ч. 4ст. 36 ЦПК України, а тому заява про відвід судді є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 39, 40, 260, 261 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача Стеценка Юрія Володимировича про відвід головуючого судді Сольського В.В. в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Сольський В. В.