Провадження №: 2-о/336/234/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Приходько В.А.,

за участі секретаря Гордейченко Р.Р,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Шевченківське об`єднанне управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, про встановлення факту належності документа про навчання

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт належності йому, ОСОБА_2 , атестата про навчання № НОМЕР_1 , виданого міським професійно-технічним училищем №4 м. Миколаїва 14 липня 1975 року на ім`я ОСОБА_1 . Свою заяву обгрунтовує тим, що з 01 вересня 1973 року по 14 липня 1975 року він навчався у міському професійно-техничному училищі N? 4 міста Миколаєва, зі строком навчання два роки по спеціальності електроскладальник та присвоєна кваліфікація: електроскладальник третього розряду. Після закінчення навчання йому було видано Атестат N? 2598 від 14 липня 1975 року на ім`я ОСОБА_1 , в якому допущена помилка в частині зазначення «по-батькові» , замість вірного « ОСОБА_3 » вказано « ОСОБА_4 ».

Такі розбіжності в правопису по-батькові, були виявлені в атестаті про навчання N? 2598 від 14 липня 1975 року при звернені його до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя з заявою про перерахунок трудового стажу та перерахунку розміру пенсії, працівником було усно відмовлено в вирішені зазначеного питання та запропоновано встановити відповідність документу про навчання саме заявнику - ОСОБА_2 .

В своїй заяві одночасно зазначає, що за все життя вірно вважати його прізвище, ім?я, по-батькові саме - ОСОБА_2 , що підтверджується наявними в нього документами, а саме: повторним свідоцтвом про народження, паспортом громадянина України, довідкою про присвоєння РНОКПП, трудовою книжкою, атестатами про навчання, постійним посвідченням, довідкою МСЕК, копією посвідчення багатодітних сімей.

На даний час розбіжності в правопису «по-батькові» заявника в Атестаті про навчання №2598 від 14 липня 1975 року, виданим Міським професійно-технічним училищем м. Миколаїва, позбавляють його права на перерахунок пенсійного стажу та відповідно вірного розміру пенсії.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 свою заяву підтримав і суду пояснив, що після розлучення батьків його мати вдруге вийшла заміж і він проживав з вітчимом на ім`я ОСОБА_5 , тому він думає, що його «по-батькові» в ОСОБА_6 вказали помилково за ім`ям вітчима. Підтвердив, що атестат дійсно належить йому, після закінчення училища він працював по спеціальності, жодних питань не виникало, а виникло вже під час підтвердження права на пенсію.

Від представника заінтересованої особи ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи бех їх участі. Заперечень проти заяви ОСОБА_2 по суті не висловили.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник не може підтвердити своє право на отримання пенсії, оскільки Атестат N? 2598 від 14 липня 1975 року, містить зазначення по-батькові « ОСОБА_4 », замість вірного « ОСОБА_3 ».

На підтвердження своїх доводів заявник надав всі свої особисті документи, які і були досліджені в судовому засіданні, а саме : паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_2 , довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_2 , свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 9), в якому батьком зазначений ОСОБА_1 . Крім того, судом досліджена трудова книжка ОСОБА_2 , а також Атестат № 1784 від 09.07.1982р на ім`я ОСОБА_2 та Атестат № 3688 від 21.06.1990 року на ім`я ОСОБА_2 , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_2 .

За таких обставин, за наявності у заявника всіх досліджених і перелічених вище документів, суд вважає, що Атестат N? 2598 від 14 липня 1975 року, виданий на ім`я ОСОБА_1 , дійсно належить заявнику ОСОБА_2 .

Від встановлення вказаного факту залежить можливість здійснення заявником права на нарахування та отримання пенсії, а встановити цей факт у позасудовому порядку неможливо.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що дана заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. 10, 263-264, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, про встановлення факту належності документа про навчання - задовольнити.

Встановити факт, що документ - Атестат про навчання №2598 від 14 липня 1975 року виданий міським професійно-технічним училищем №4 м. Миколаїва, на ім`я ОСОБА_1 належить ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів.

Суддя В.А.Приходько