Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2025 Справа №607/4730/25 Провадження №2/607/2250/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді - Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Козак О.Є., позивачки ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4 , просить змінити розмір аліментів, які сплачує відповідач на її користь на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати аліменти у розмірі частини всіх видів доходів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вік дитини і пов`язані з цим витрати, економічну ситуацію, розмір аліментів, які сплачує відповідач, є замалим. Стверджує, що відповідач почав проходити службу в Збройних Силах України, а отже, має стабільний дохід та змінилося його матеріальне становище.

Відповідач через свого представника надав відзив на позов, в якому частково визнав позовні вимоги, погоджується сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 в сумі 3500,00 грн щомісячно, що є більше визначеного законом прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, а також брати участь у додаткових витратах на утримання доньки. Позивачка на рівні з відповідачем має батьківські обов`язки, в тому числі і щодо матеріального утримання доньки. Відповідач не погоджується з твердженням позивача, що мобілізація до лав Збройних Сил України є достатньою підставою для зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку з усіх видів заробітку. Метою грошового забезпечення є забезпечення належного рівня життя військових та їхніх сімей, підтримка мотивації до виконання службових обов`язків, а також компенсація за специфічні умови та ризики військової служби.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивачка та її представник підтримали позов.

Представник відповідача частково заперечив проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

ОСОБА_7 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2013, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.07.2015 у справі №607/7684/15-ц.

В цьому шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яка на цей час проживає із матір`ю (а.с. 7-9)

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.01.2015 у справі №607/12037/14-ц суд ухвалив стягувати із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 700 грн щомісячно, починаючи з 29.08.2014 до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_4 з 04.03.2025 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 (а.с. 27-43).

Дослідивши докази по справі, надавши їм оцінку, суд доходить переконання, що позов слід задовольнити, виходячи із таких міркувань.

У відповідності до статті 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримувати дитину.

Відповідно до вимог статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

В силу вимог статті 182 СК суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Суд вважає, що після ухвалення Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області судового рішення 21.01.2015 у справі №607/12037/14-ц, з віком дитини, збільшилися потреби доньки, яка навчається, враховуючи інфляційні процеси в державі, розмір аліментів який стягується є замалим, його слід збільшити. При цьому, суд зважає і на позицію відповідача, який погоджується на збільшення розміру аліментів.

Суд також враховує, що відповідач проходить службу у лавах Збройних Сил України, а отже змінився його матеріальний стан, оскільки він має постійний стабільний заробіток.

Тому, суд вважає, що слід збільшити розмір аліментів та стягувати із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх видів доходів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

При цьому, суд враховує і обов`язок матері утримувати доньку, яка проводить із нею більше часу як відповідач.

Такий розмір відповідає рекомендованому розміру аліментів, який би стягувався в порядку частини п`ятої статті 183 Сімейного кодексу України в безспірному порядку.

Ще менший розмір аліментів, на думку суду, не буде достатнім для належного виховання та утримання доньки та забезпечення її належним рівнем життя, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Позивач не надав доказів наявності інших утриманців, а також те, що він не має можливості платити аліменти в такому розмірі.

Суд відхиляє покликання представника відповідача на те, що слід стягувати аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі, оскільки, відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, право на вибір способу стягнення аліментів має той із батьків разом з яким проживає дитина.

Зважаючи на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», а відтак, відповідно до статті 141 ЦПК України, його слід стягнути із відповідача.

Крім того, позивач стверджує, що він поніс судові витрати у розмірі 20000 гривень. На підтвердження факту надання правової допомоги надано попередній розрахунок (а.с. 16) та договір про надання правової допомоги від 03.03.2025 (а.с. 17), які просить стягнути із відповідача.

Представник ОСОБА_4 просить зменшити витрати на надання правової допомоги, вважає, що він не може бути більшим ніж 3000 гривень.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи те, чи були вони фактично понесені.

Суд може зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, але виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі обґрунтування нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

Суд враховує, що спір стосується стягнення аліментів, практика щодо такої категорії справ є сталою, справа незначної складності, представник брав участь у двох судових засіданнях, які тривали менше однієї години, до позовної заяви на три сторінки додано незначну кількість доказів, а саме: рішення суду, свідоцтво про народження, довідку, яка видана ще 23.07.2024 та розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Крім цього, суд вважає, що такі пункти попереднього розрахунку, як попереднє опрацювання матеріалів, опрацювання законодавчої бази, підготовка процесуальних документів по справі по суті справи та підготовка інших процесуальних документів охоплюються послугою підготовка позовної заяви.

Тому, клопотання представника відповідача про зменшення розміру аліментів слід задовольнити частково та зменшити розмір витрат на правову допомогу до 5000 гривень, які слід стягнути із відповідача на користь позивача. Такий розмір витрат на правову допомогу є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 81, 141, 259, 263-268, 272, 273, 352, 354, 355, Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.01.2015 у справі №607/12037/14-ц та стягувати із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх видів доходів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 5000 гривень витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Головуючий суддяВ. М. Позняк