Справа № 766/61/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі :

головуючої судді Іванцової Н.К.,

за участю секретаря судових засідань Бацули К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Херсонської окружної прокуратури до Херсонської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі продажу землі, зобов`язання повернути земельну ділянку та скасування державної реєстрації речових прав на земельну ділянку водного фонду, -

В С ТА Н О В И В :

Херсонська окружна прокуратура звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просить:

- Визнати незаконним та скасувати рішення LXV сесії VII скликання Антонівської селищної ради від 18.09.2020 №563 «Про затвердження землевпорядної документації та передачу у власність і оренду земельних ділянок», яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,1500 га кадастровий номер :02:001:1937 ОСОБА_2 , за рахунок земель водного фонду, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 та передано останній у власність;

- Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2020 №438, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про відчудження земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер :02:001:1937, розташованої по АДРЕСА_1 ;

- Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав власності №54251816 від 25.09.2020 з одночасним припиненням права власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на земельну ділянку водного фонду за кадастровим номером :02:001:1937, площею 0,1500 га, розташованої по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101);

- Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав власності №54506444 від 09.10.2020 з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на земельну ділянку водного фонду за кадастровим номером :02:001:1937, площею 0,1500 га, розташованої по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101);

- Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) повернути Херсонській міській територіальній громаді в особі Херсонської міської ради (, адреса: 73003, м. Херсон, просп. Незалежності, 37) земельну ділянку площею 0,1500 га з кадастровим номером :02:001:1937, яка розташована по АДРЕСА_1 ;

- Стягнути пропорційно з Херсонської міської ради, через Виконавчий комітет Херсонської міської ради (), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Херсонської обласної прокуратури (, адреса: м. Херсон, вул. Михайлівська, 33) судовий збір в розмірі 9080,00 грн.

В обґрунтування позову зазначається, що Херсонською окружною прокуратурою у ході здійснення представницьких повноважень встановлено порушення вимог земельного та водного законодавства на території територіальної громади м. Херсон під час розпорядження землями водного фонду. Так, рішенням LXV сесії VII скликання Антонівської селищної ради м. Херсон Херсонської області від 12.08.2020 №541 «Про реєстрацію земельних ділянок» вирішено здійснити реєстрацію земельної ділянки площею 0,9000 га кадастровий номер :02:001:1901 до комунальної власності. У подальшому рішенням LXІV сесії VII скликання Антонівської селищної ради від 31.08.2020 №549 «Про надання дозволу на виготовлення землевпорядної документації та укладення додаткових угод, договорів оренди земельних ділянок» надано дозвіл на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки площею 0,9000 га кадастровий номер :02:001:1901 на 6 окремих земельних ділянок по 0,15 га кожна. 22.09.2020 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором виконавчого комітету Антонівської селищної ради Копитіною О.С. внесено відомості про поділ вказаного об`єкту нерухомого майна (індексний номер рішення 54195714). У процесі поділу утворено 6 земельних ділянок, з них 1 за кадастровим номером :02:001:1937, площею 0,1500 га. Рішенням LXV сесії VII скликання Антонівської селищної ради від 11.09.2020 №562 «Про реєстрацію земельних ділянок» вирішено здійснити реєстрацію вказаної земельної ділянки до комунальної власності. Рішенням LXV сесії VII скликання Антонівської селищної ради від 18.09.2020 №563 «Про затвердження землевпорядної документації та передачу у власність і оренду земельних ділянок» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,1500 га кадастровий номер :02:001:1937 ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 та передано останній у власність. 23.09.2020 рішенням державного реєстратора виконавчого комітету Антонівської селищної ради Копитіною О.С. від 25.09.2020, індексний номер 54251816, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване речове право приватної власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 09.10.2020 рішенням приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Антоновою Н.В., індексний номер 54506444, здійснено державну реєстрацію припинення права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 та внесено відомості про факт її відчуження на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.2020 №438 ОСОБА_1 . Опрацюванням технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки площею 0,9000 га кадастровий номер :02:001:1901, розробленої ФОП « ОСОБА_3 » на замовлення Антонівської селищної ради, на підставі договору від 16.04.2020 №16/04/20-1, з якої шляхом поділу утворено оспорювану земельну ділянку встановлено, що на всю її площу (0,9000га) зареєстровано обмеження у використанні: (05.02) Прибрежна захисна смуга вздовж річок, навколо водойм та на островах. Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,15га кадастровий номер :02:001:1937, відстань даної земельної ділянки від берегу р. Дніпро становить 0,02 км. За даними Публічної кадастрової карти земельна ділянка за кадастровим номером :02:001:1937, площею 0,15 га розташована на відстані менше 100 м від урізу води р. Дніпро. На думку прокурора передача у власність ОСОБА_2 та у подальшому ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,15га кадастровий номер :02:001:1937, відбулась з порушенням імперативних положень земельного та водного законодавства, у зв`язку з чим рішення LXV сесії VII скликання Антонівської селищної ради від 18.09.2020 №563 «Про затвердження землевпорядної документації та передачу у власність і оренду земельних ділянок» в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки, договір купівлі-продажу від 09.10.2020 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також рішення державних реєстраторів про реєстрацію відповідних речових прав є незаконними та підлягають скасуванню, визнанню недійсними та припиненню речових прав, а земельна ділянка підлягає поверненню у власність територіальної громади.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В своїй останній заяві просив стягнути судовий збір з Херсонської міської ради, через Виконавчий комітет Херсонської міської ради.

Представник відповідача Херсонської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив врахувати позицію викладену у відзиві. Відповідно до відзиву, представник Херсонської міської ради просив відмовити у задоволені позовних вимог в частині стягнення судового збору з Херсонської міської ради.

Відповідач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про дату та час судового розгляду, відзив на позов не подавала.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про дату та час судового розгляду, відзив на позов не подавала. При цьому особа повідомлялась про дату та час судового засідання через Сайт судової влади, оскільки місце реєстрації особи зафіксовано на тимчасово окупованій території Херсонської області, а іншу адресу перебування особи судом не встановлено.

Зважаючи на те, що сторони за справою в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором виконавчого комітету Антонівської селищної ради Копитіною О.С. 22.09.2020 року внесено відомості про поділ земельною ділянки площею 0,9 га кадастровий номер :02:001:1901, індексний номер рішення 54195714.

Рішенням LXІІІ сесії VII скликання Антонівської селищної ради м. Херсон Херсонської області від 12.08.2020 №541 «Про реєстрацію земельних ділянок» вирішено Антонівській селищній раді здійснити реєстрацію земельної ділянки площею 0,9000 га (кадастровий номер :02:001:1901) до комунальної власності.

Відповідно до рішення LXІV сесії VII скликання Антонівської селищної ради від 31.08.2020 №549 «Про надання дозволу на виготовлення землевпорядної документації та укладення додаткових угод, договорів оренди земельних ділянок» надано дозвіл на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки площею 0,9000 га кадастровий номер :02:001:1901 на 6 окремих земельних ділянок по 0,15 га кожна.

Рішенням LXV сесії VII скликання Антонівської селищної ради від 11.09.2020 №562 «Про реєстрацію земельних ділянок» вирішено Антонівській селищній раді здійснити реєстрацію земельної ділянки площею 0,1500 га (кадастровий номер :02:001:1937) до комунальної власності.

Згідно рішення LXV сесії VII скликання Антонівської селищної ради від 18.09.2020 №563 «Про затвердження землевпорядної документації та передачу у власність і оренду земельних ділянок» вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,1500 га (кадастровий номер :02:001:1937) ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 та передати у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1500 га (кадастровий номер :02:001:1937) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

З договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Антоновою Н.В. вбачається, що ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила належну «Продавцю» земельну ділянку площею 0,1500 га, земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :02:001:1937, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до технічної документації розробленої ФОП « ОСОБА_3 » із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельної ділянки загальною площею 0,9000 га, що розміщена на землях комунальної власності Антонівської селищної ради за адресою: АДРЕСА_1 , на всю площу земельної ділянки (0,9000га) зареєстровано обмеження у використанні: 05.02 - Прибрежна захисна смуга вздовж річок, навколо водойм та на островах.

Згідно висновку ПП «ПКФ «Експерт» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності ФДМУ №784/19 від 15.10.2019 року, ліцензія серії АД №076041 від 23.08.2012 року) про вартість земельної ділянки площею 0,15 га (кадастровий номер :02:001:1937), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , відстань від земельної ділянки до берегу р. Дніпро становить 0,02 км.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка площею 0,15 га за кадастровим номером :02:001:1937 на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.2020 року №438 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. ст. 317, 328, Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 9, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить забезпечення проведення державної реєстрації прав. Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Державна реєстрація прав проводиться у порядку прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав). Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Згідно з ч. 4 ст. 11 ЦК України, п. 14 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Статтею 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій..

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 16, ч.1 ст. 20, ч. 1 ст. 21 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача (п. 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (п. 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до положень частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Таким чином, у розумінні положень наведеної норми Закону способами судового захисту порушених прав та інтересів особи (держави) є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Такі висновки містяться в постановах Верховного Суду, зокрема, від 23.06.2020 у справі № 906/516/19.

Запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права приватної власності на об`єкт з обмеженою оборотоздатністю за особою, яка протиправно його набула у приватну власність, може бути перешкодою у реалізації державою речових прав на зазначений об`єкт.

З урахуванням викладеного прокурором обрано ефективний спосіб захисту права власності держави на земельну ділянку шляхом скасування рішення LXV сесії VII скликання Антонівської селищної ради від 18.09.2020 №563 «Про затвердження землевпорядної документації та передачу у власність і оренду земельних ділянок» та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав з одночасним припинення права власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на земельну ділянку, оскільки таке право власності зареєстровано на підставі нікчемних документів, які не породжують будь-які права та обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 58 ЗК України та статтею 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Законодавством установлено особливий правовий режим використання земель водного фонду.

Відповідно до статті 59 ЗК України передбачено обмеження щодо набуття таких земель у приватну власність та встановлено можливість використання таких земель для визначених цілей на умовах оренди.

Згідно з частиною четвертою статті 84 ЗК України землі водного фонду взагалі не можуть передаватись у приватну власність, крім випадків, передбачених законодавством.

Випадки передачі земель водного фонду до приватної власності, зокрема громадян, передбачені положеннями частини другої статті 59 ЗК України, згідно з якими громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми.

Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо (частина четверта статті 59 ЗК України).

Отже, за змістом зазначених норм права, землі під водними об`єктами загальнодержавного значення, зокрема зайняті поверхневими водами: водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки) і каналами; іншими водними об`єктами; підземними водами та джерелами, внутрішніми морськими водами та територіальним морем, а також прибережні захисні смуги вздовж річок (у тому числі струмків та потічків), морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм не можуть передаватись у власність громадян, оскільки є землями водного фонду України.

Крім того, за положеннями статті 60 ЗК України та статті 88 ВК України, уздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Правовий режим прибережних смуг визначається статями 60, 62 ЗК України та статями 1, 88, 90 ВК України.

Згідно із ч. 3 ст. 60 ЗК України, ч. ч. 9, 10 ст. 88 ВК України уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води. У межах прибережної захисної смуги морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється пляжна зона, ширина якої визначається залежно від ландшафтно-формуючої діяльності моря, але не менше 100 метрів від урізу води.

Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню і належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції.

Пунктами 1, 4, 5 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1996 року № 486 (далі - Порядок визначення), передбачено, що розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації, яка узгоджується з Мінприроди, Держводагенством і територіальними органами Держземагенствами. У межах водоохоронних зон виділяються землі прибережних захисних смуг та смуги відведення з особливим режимом їх використання відповідно до статей 88-91 ВК України.

Згідно з пункту 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05 листопада 2004 року № 434, у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об`єктів природоохоронний орган забезпечує їх збереження, шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку визначення з урахуванням існуючих конкретних умов забудови на час встановлення водоохоронної зони. Порядок та умови виготовлення проектів землеустрою, у тому числі й щодо прибережних смуг, визначаються статтями 50, 54 Закону України «Про землеустрій».

Таким чином, землі, зайняті поверхневими водами, природними водоймами (озера), водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки), каналами, морем й іншими водними об`єктами, та землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які поширюється окремий порядок надання їх у використання.

Отже, прибережна захисна смуга - це частина водоохоронної зони визначеної законодавством ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено особливий режим.

Існування прибережних захисних смуг визначеної ширини передбачене нормами закону (стаття 60 ЗК України, стаття 88 ВК України). Відтак, відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом.

Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку про те, що при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку визначення. Надання у приватну власність земельних ділянок, які знаходяться у прибережній захисній смузі, без урахування обмежень, зазначених у статті 59 ЗК України, суперечить нормам статей 83, 84 цього Кодексу.

До подібних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах: від 15 травня 2018 року у справі № 372/2180/15-ц; від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц; від 30 травня 2018 року у справі № 469/1393/16-ц; від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16; від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц.

Враховуючи, що згідно з даними публічної кадастрової карти України, що надані до суду, відстань від межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1937, площею 0,15 га менше 100 м від урізу води р. Дніпро, а тому отримана ОСОБА_2 , а в подальшому набута ОСОБА_1 у приватну власність земельна ділянка повністю знаходиться у нормативно визначених межах прибережної захисної смуги р. Дніпро, що унеможливлює її відведення у приватну власність в силу ст.60 ЗК України, ст.88 ВК України, незалежно від наявності землевпорядної документації.

Відтак, недійсність угоди про відчуження спірної земельної ділянки, яка не підлягає виділенню у приватну власність, прямо визначена приписами ЗК України, Водного Кодексу України, а тому договір купівлі- продажу земельної ділянки є нікчемним в силу закону.

Розташування спірної земельної ділянки у межах земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, крім випадків, передбачених ч. 2 ст.59 ЗК України, отже зайняття земельної ділянки з порушенням ЗК України та ВК України (відповідно до висновків ВП ВС від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц та від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17) треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави.

Відповідно до ч.5 ст.216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення (п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Велика Палата верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-й.

Таким чином, оформлення договору-купівлі продажу є нікчемним та ефективним способом захисту в даному спорі є застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, а саме зобов`язання ОСОБА_1 повернути у власність держави спірну земельну ділянку.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Отже, зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням ЗК України та ВК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку необхідно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду (пункт 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18), пункт 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18), пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18), пункт 97 постанови від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19)). Власник земельної ділянки водного фонду може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку (абзац п`ятий пункту 143 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18)).

Таким чином, належним та ефективним способом захисту прав власності на землі водного фонду є негаторний позов про повернення земельної ділянки, який може бути пред`явленим упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року по справі № 469/1044/17.

Прокурор заявив вимогу про зобов`язання кінцевого набувача ОСОБА_1 повернути спірну земельну ділянку у власність Херсонській міській територіальній громаді в особі Херсонської міської ради, тобто негаторний позов, що є належним способом відновлення порушеного права власності на землі водного фонду та дана позовна вимога підлягає задоволенню.

При зверненні до суду з позовом Херсонською окружною прокуратурою сплачено судовий збір у розмірі 9080,00 грн. Оскільки позов задоволено, згідно положень ст.141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 16, 215, 216, 321, 391, 393 ЦК України, ст.ст. 152-155 ЗК України, ст.ст. 2,4,7,9,10,76-81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Херсонської окружної прокуратури до Херсонської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі продажу землі, зобов`язання повернути земельну ділянку та скасування державної реєстрації речових прав на земельну ділянку водного фонду - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення LXV сесії VII скликання Антонівської селищної ради від 18.09.2020 №563 «Про затвердження землевпорядної документації та передачу у власність і оренду земельних ділянок», яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,1500 га кадастровий номер :02:001:1937 ОСОБА_2 , за рахунок земель водного фонду, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 та передано останній у власність.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2020 №438, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про відчудження земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер :02:001:1937, розташованої по АДРЕСА_1 .

Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав власності №54251816 від 25.09.2020 з одночасним припиненням права власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на земельну ділянку водного фонду за кадастровим номером :02:001:1937, площею 0,1500 га, розташованої по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101).

Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав власності №54506444 від 09.10.2020 з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на земельну ділянку водного фонду за кадастровим номером :02:001:1937, площею 0,1500 га, розташованої по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101).

Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) повернути Херсонській міській територіальній громаді в особі Херсонської міської ради (, адреса: 73003, м. Херсон, просп. Незалежності, 37) земельну ділянку площею 0,1500 га з кадастровим номером :02:001:1937, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Стягнути пропорційно з Херсонської міської ради через Виконавчий комітет Херсонської міської ради (), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Херсонської обласної прокуратури (, адреса: м. Херсон, вул. Михайлівська, 33) судовий збір в розмірі 9080,00 грн., а саме по 3026,67 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.К.Іванцова