Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3506/25
Номер провадження2/711/1834/25
РІШЕННЯ
29 травня 2025 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судових засідань Овезової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
23 квітня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 52 729,88 грн та судові витрати.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 17.02.2022 між Акціонерним товариством «Банк Форвард» та ОСОБА_1 було укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання анкети-заяви №300020825 про акцепт публічної пропозиції АТ «Банк Форвард», відповідно до умов якого відповідачу було відкрито поточний рахунок та надано кредит у сумі 37 500,00 грн на строк 1097 днів з 17.02.2022 по 17.02.2025, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору.
Відповідно до п. 3.1.1 та 3.1.2 розділу 3 кредитного договору, позичальник просить банк відкрити рахунок, що буде використовуватись для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за угодою та надати йому кредит шляхом зарахування суми кредиту на рахунок та її подальшого безготівкового перерахування з рахунку згідно з дорученням клієнта, викладеним даному розділі заяви.
Як стверджує позивач у позові, АТ «Банк Форвард» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме перерахувало грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на рахунок споживчих кредитів позичальника, що підтверджується виписками за кредитними договорами.
Також позивач вказує, що 25.07.2024 АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги. Згідно цього договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Банк Форвард», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №300020825 від 17.02.2022.
Крім того, позивач у позові вказує, що оскільки термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме: повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором.
Підсумовуючи викладене, позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №300020825 від 17.02.2022 у розмірі 52 729,88 грн та судові витрати.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 14 год 10 хв 29 травня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.52-53).
Обгрунтовуючи не визнання позовних вимог, відповідача у відзиві на позовну заяву зазначає, що позивачем не надано суду доказів перерахування кредитних коштів на її рахунок. Так само й графік платежів та паспорт споживчого кредиту не містять підпису відповідача, що є доказом тому, що відповідача взагалі не ознайомлювали з умовами кредитування; також у відзиві відповідач зазначає, що позивач не надав пояснення щодо сум заборгованості за договором №300020825, зокрема, в частині нарахування заборгованості за відсотками.
Підсумовуючи викладене, відповідач у відзиві зазначає, що надані позивачем документи не підтверджують наявність між сторонами кредитних відносин та наявність заборгованості відповідачки перед позивачем за договором про надання та використання платіжної картки і не підтверджено, що даний договір взагалі існує.
З огляду на викладене відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.
У визначений судом день та час представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Котишин І.Б. у судове засідання не з`явилася, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомила, хоча про день, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, а саме: шляхом направлення судової повістки про виклик у судове засідання до електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд» як безпосередньо позивача, так і його представника Котишин І.Б., що отримані цими учасниками справи 06.05.2025 о 18 год 49 хв 38 сек (а.с.54 зворот, 55 зворот).
Пунктом 2 ч.8 ст.128 ЦПК України встановлено, що днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.
У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку, що позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та його представник Котишин І.Б. належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, причин не прибуття в судове засідання суду не повідомила, хоча про день, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, а саме: шляхом направлення судової повістки про виклик у судове засідання на адресу місця проживання, що вказана у вступній частині позовної заяви.
Проте 14 травня 2025 року судова повістка про виклик повернулася до суду із зазначенням підстав її повернення оператором поштового зв`язку АТ «Укрпошта» (дата штемпеля на ф.20: 13.05.2025): адресат відсутній за вказаною адресою, що є належним повідомленням учасника справи про день, місце і час її розгляду в розумінні п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України.
Водночас, разом із відзивом на позовну заяву відповідачем подано заяву про розгляд справи без присутності відповідача, в якій ОСОБА_1 виявила волю на розгляд справи у її відсутність, відзив підтримує та на його задоволенні наполягає (а.с.67).
Частиною 1 ст.223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Оскільки представник позивача та відповідач, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явилися, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання до суду не подали, беручи до уваги заяви цих учасників справи про розгляд справи без їх участі, суд, керуючись ч.1 ст.223 ЦПК України, вважає за можливе провести судове засідання у справі №711/3506/25 у відсутність учасників справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на неявку у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 17.02.2022 між Акціонерним товариством «Банк Форвард» та ОСОБА_1 було укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Анкети-заяви № 300020825 про акцепт Публічної пропозиції АТ «Банк Форвард», відповідно до умов якого відповідачу було відкрито поточний рахунок (далі Договір, а.с.13 зворот - 16).
Згідно з п. 2.1.3 розділу 2 Договору, позичальник підтверджує, що ця Анкета-заява разом з Публічною пропозицією АТ «Банк Форвард» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб та Тарифами складають Договір про надання банківських послуг, укладення якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови; ознайомлена з даними документами (згідно з вимогами діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
Відповідно до п. 3.1.1. розділу 3 Договору, позичальник просить банк відкрити рахунок у валюті гривні, що буде використовуватись для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором, номер рахунку НОМЕР_1 та активувати послугу «SMS-сервіс»: Так. Плата за надання послуги, без ПДВ: 50,00 грн., за кожен місяць протягом строку надання послуги.
Також із розділу Договору «ПІБ Клієнта» суд встановив, що кожен аркуш цього правочину підписаний ОСОБА_1 власним підписом та міститься відмітка про отримання примірнику Анкети-заяви №300020825 безпосередньо відповідачем ОСОБА_1 як клієнтом АТ «Банк Форвард», що мало місце 17.02.2022.
Крім того, сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі графік платежів, починаючи із 17.02.2022 до 17.02.2025 (а.с.18).
Відповідно до паспорта споживчого кредиту, що скріплений підписами як кредитодавця, так і клієнта, між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 визначені такі основні параметри Договору, що узгоджені сторонами до укладення договору про споживчий кредит, а саме: сума кредиту - 37 500,00 грн.; строк кредитування - 36 місяців, мета надання кредиту на споживчі потреби; спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом (перерахування коштів згідно доручень клієнта) протягом 10 робочих днів з дати укладення договору (а.с.16 зворот - 17).
Із розписки про отримання картки від 17.02.2022 суд встановив, що ОСОБА_1 , на виконання умов Договору, отримала банківську карту № НОМЕР_2 , що підтвердила власним підписом у відповідній графі означеного документа (а.с.20 зворот).
Також суд встановив, що 25.07.2024 між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого АТ «Банк Форвард» передав (відступив) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняв належні АТ «Банк Форвард» права вимоги до боржників, вказаними у Додатку № 1 до цього (а.с.29 зворот - 32).
Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).
Згідно ч.1,2 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частинами 1,2 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому, відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Таким чином, суд встановив, що позивач як новий кредитор набув право вимоги до відповідача за Договором на підставі договору № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги від 25.07.2024, що був укладений між АТ «Форвард Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
Частинами 1,2 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частинами 1,2 ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Таким чином, із дослідженого безпосередньо в судовому засіданні Договору №300020825 від 17.02.2022, суд встановив, що його сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано такий кредит, строк та умови його надання, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на таких умовах шляхом підписання означеного договору за допомогою власноручного підпису.
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Твердження відповідача, викладене у відзиві на позов, що позивачем не надано докази перерахування кредитних коштів на банківський рахунок відповідача, суд вважає помилковим з огляду на таке.
Крім того, згідно розрахунку заборгованості за Договором, первинним кредитодавцем АТ «Банк Форвард» відповідачу нараховано 3,63 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом протягом строку дії Договору, що повністю узгоджується із розміром відсотків, що обумовлений між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 і відображений у 3.1.3 Договору.
Відповідач не надала суду жодних доказів як неотримання нею у кредит від АТ «Банк Форвард» грошових коштів за Договором №300020825 від 17.02.2022, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання його умов, зокрема, сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 3,63 грн.
Що стосується заборгованості по комісії суд зазначає наступне.
Разом з тим, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції станом на 17.02.2022) № 1734-VIII від 15.11.2016 (далі Закон №1734), загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
У ч.2 ст. 8 Закону №1734 (у редакції станом на 17.02.2022) визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Таким чином, Законом №1734 безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію.
Водночас, у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.
При цьому, Закон №1734 розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Зокрема, згідно з ч.1 ст. 11 Закону №1734 (у редакції станом на 17.02.2022), після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до ч.2 ст. 11 Закону №1734 (у редакції станом на 17.02.2022), у разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування (управління) кредитом може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць, а в іншому випадку, відповідно до ч.1 ст. 11 Закону №1734, така інформація надається безоплатно.
Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року в справі № 496/3134/19 (п.31.29) та Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі № 204/224/21.
Згідно із ч.5 ст. 12 Закону №1734 (у редакції станом на 17.02.2022), умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку, що заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, в частині необгрунтованості позовних вимог щодо стягнення комісії, є обгрунтованими та вмотивованими. Водночас обгрунтування стягнення комісії, що викладені позивачем у відповіді на відзив, суд вважає помилковими, оскільки вони суперечать положенням Закону №1734.
Що стосується прохання позивача, викладеного у п.2 прохальної частини позовної заяви про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, то суд зазначає про таке.
Із досліджених судом матеріалів позовної заяви вбачається, що судові витрати позивача складаються лише із витрат на оплату судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 2422,40 грн (із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0.8), що підтверджується платіжною інструкцією №6683 від 11.04.2025 (а.с13). Інших доказів, понесених позивачем судових витрат, матеріали означеної позовної заяви не містять.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 11, 509, 512, 514, 525, 526, 610, 626, 627, 628, 629, 638, 1054, 1056-1, 1077, 1082 ЦК України, ст. 1, 8,11,12 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд
позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 1722 (одна тисяча сімсот двадцять дві) гривні 81 (вісімдесят одна) копійка судового збору.
У іншій частині позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 29 травня 2025 року.

Сторони у справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПУО: 35234236, місцезнаходження: м.Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4 поверх.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: О. В. Петренко