Справа № 446/1406/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської областів складі:

головуючого - судді Костюк У. І.

секретаря судових засідань: Новосад І.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка - Бузька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

представник позивачів - адвокат Білик Р.О. подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить суд визнати за позивачами у відповідних частках право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, членами якого в тому числі і була позивачка ОСОБА_2 . Розподіл часток майна вищезазначеного колгоспного двору між його співвласниками не проводилось, а тому державна реєстрація прав власності даних часток у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за вищезазначеними особами до 31.12.2013 не проводилась. У зв`язку із припиненням існування колгоспного двору позивачка просить визнати за нею право власності на належну їй частку у вказаному домоволодінні.

В частині визнання права власності в порядку спадкування, позивачі посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після його смерті відкрилась спадщина на 3/4 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 , спадкоємець спадкового майна за заповітом фактично прийняв спадщину, однак через відсутність правовстановлюючих документів на майно, не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, а тому звернувся до суду.

За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 27.06.2024, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І..

Ухвалою суду від 01.07.2024 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 17.10.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 17.12.2024 провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 16.04.2025 провадження у справі поновлено та призначено судове засідання.

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи міститься заява представника позивачів адвокатом Білик Р.О., в якій остання просила суд розгляд справи здійснювати без участі сторони. Позов підтримують в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду представником Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області подана заява, в якій просить розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05.03.2025 в справі № 446/2881/24 встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 87-89/.

ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 05.11.1976/а.с. 17/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 13.06.1981, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі про батьків ОСОБА_3 зазначений як батько, ОСОБА_7 зазначена як мати /а.с. 14/.

Разом з тим, 20.11.1999 ОСОБА_8 уклав шлюб з ОСОБА_6 , після чого остання змінила своє дошлюбне прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 5 від 06.03.2018 /а.с. 15-16/.

Згідно свідоцтва про право власності на будівлю № НОМЕР_3 від 29.07.1988, житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 відноситься до типу колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_3 /а.с. 18/.

Разом з тим згідно довідки № 378 виданої 22.05.2024 Батятицьким старостинським округом № 1 Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області вбачається, що згідно господарського обліку за 1986 № 223 проживали та були зареєстровані в АДРЕСА_1 , голова сім`ї ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 / а.с. 19/.

Згідно копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_4 виданого 22.05.1995 Батятицькою сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 /а.с.27/.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якого входить 1/4 частина житлового будинку АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_4 заповіт не складав, що підтверджується довідкою № 419 виданою 10.06.2024 Батятицьким старостинським округом № 1 Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області /а.с. 29/.

Разом з тим згідно до довідки № 416 виданої 10.06.2024 Батятицьким старостинським округом № 1 Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та разом з ним були зареєстровані і проживали: син - ОСОБА_3 , невістка - ОСОБА_7 , онука - ОСОБА_6 . /а.с. 28/.

Відповідно син покійного ОСОБА_3 фактично успадкував 1/4 частину вищевказаного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 виданого 18.09.2017 Виконавчим комітетом Батятицької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області /а.с.30/.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/4 частина житлового будинку АДРЕСА_1 /а.с. 46/.

За життя ОСОБА_7 заповіту не складала, що підтверджується довідкою № 421 виданою 10.06.2024 Батятицьким старостинським округом № 1 Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області /а.с. 32/.

Разом з тим, відповідно до довідки № 420 виданої 10.06.2024 Батятицьким старостинським округом № 1 Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області ОСОБА_7 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та разом з нею був зареєстрований і проживав чоловік - ОСОБА_3 /а.с. 31/.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіє свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 виданого 21.03.2019 Виконавчим комітетом Кам`янка Бузької міської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області /а.с.33/

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 3/4 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

03.04.2018 ОСОБА_3 на випадок своєї смерті склав заповіт згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 /а.с. 34/.

Відповідно до довідки №447 виданої 26.06.2024 Батятицьким старостинським округом № 1 Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований один за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса районного нотаріального округу Львівської області Робак Л.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак у видачі Свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке являється майном колгоспного двору, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №185 від 28.05.2024 /а.с.37/.

Зокрема, позивачі, звертаючись до суду з даним позовом просять визнати за ними право власності на майно колишнього колгоспного двору, яку не можуть оформити, в зв`язку з відсутністю рішення сільської ради про визначення часток в майні колгоспного двору.

Відтак, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо права власності, які регулюються положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року щодо колишнього колгоспного двору.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності , спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.6 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи господарств - колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_3 та членами цього двору були ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , які станом на 15.04.1991 проживали та були прописані там і були членами цього двору, відтак мають право на частку в праві сумісної власності на підставі статей 120, 123 ЦК УРСР та виходячи з встановленої ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР рівності часток усіх членів колгоспного двору, розмір часток позивачів становить по 1/4 кожного.

За правилами ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності у випадку відсутності у нього документа, який засвідчує його право власності.

Беручи до уваги наведені вище обставини справи та те, що позивачкою на момент існування колгоспного двору не було оформлено право власності на належну їй частини в майні домоволодіння, а також те, що вона позбавлена в позасудовому порядку на оформлення таких прав, то суд дійшов висновку, що за нею необхідно визнати право власності на частину у майні колишнього колгоспного двору, яка визначена судом вище.

Разом з тим, вирішуючи позовну вимогу в частині визнання права власності в порядку спадкування суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та оскільки спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , то до такої спадщини необхідно застосовувати правила ЦК УРСР 1963 року, як закону, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин (п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Так, за змістом частин 4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Прийняття спадщини підтверджується різними діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили у володіння ( користування, розпорядження) спадковим майном.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визначається, що спадкоємець прийняв спадщину :1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Зокрема з встановлених судом обставин справи беззаперечно встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/4 частина будинковолодіння в АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 заповіт не складав. Спадкоємцем спадкового майна став син померлого ОСОБА_4 , який фактично прийняв спадщину, що підтверджується його проживанням за місцем відкриття спадщини, однак не оформив своїх спадкових прав.

Разом з тим ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_7 , після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить 1/4 частина житлового будинку АДРЕСА_1 .

Зокрема між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими та регулюються Книгою шостою Спадкове право Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування згідно зі ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом.

Як зазначено у ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті.

Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За життя ОСОБА_7 заповіт не складала та спадкоємцем спадкового майна став чоловік померлої ОСОБА_4 , який фактично прийняв спадщину, що підтверджується його проживанням за місцем відкриття спадщини, однак не оформив своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 та після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 3/4 частина будинковолодіння в АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем спадкового майна померлого діда ОСОБА_4 за заповітом, який фактично прийняв спадщину, що підтверджується його проживанням за місцем відкриття спадщини та зверненням із заявою в нотаріальну контору для прийняття спадщини, однак не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про прийняття спадщини.

Таким чином, позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом до майна покійного діда ОСОБА_3 та йому належить майно, яке залишилося після його смерті, а саме право власності на 3/4 частини будинку АДРЕСА_1 .

Враховуючи вище наведене та той факт, що позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно у нотаріальному порядку, хоча таке майно належить йому в порядку спадкування, то суд дійшов до висновку, що таке право підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно у відповідній частині.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд ,-

вирішив :

позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, а саме на частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Кам`янка-Бузька міська рада Львівської області, , місцезнаходження: 80400, Львівська область, Львівський район, м. Кам`янка-Бузька, вул. Шевченка, 2.

Повний текст судового рішення виготовлено 29.05.2025.

Суддя: У.І. Костюк