Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1589/25
Номер провадження2/711/1129/25
29 травня 2025 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судових засідань Овезової Ю.В.,
представника позивача адвоката Могилея С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,
26 лютого 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Могилей Сергій Володимирович, звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 23-річного віку.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.07.2012 у цивільній справі №2314/2450/11 шлюб, укладений між батьками позивача: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , - розірваний.
Після розірвання шлюбу, як стверджує в позові позивач, відповідач у добровільному порядку не бажав сплачувати аліменти та брати участь в утриманні його малолітніх дітей, саме тому мати позивача звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів.
Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.12.2013 у цивільній справі №711/7366/13-ц, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 в розмірі частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 серпня 2013 року і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.
Станом на день подачі цього позову, позивач досяг повноліття, а тому державний виконавець Другого ВДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ), починаючи з 04.05.2024, припинив стягнення аліментів в межах виконавчого провадження НОМЕР_6. Поряд із цим, означене виконавче провадження не закрито державним виконавцем у зв`язку із тим, що у відповідача є заборгованість зі сплати аліментів згідно заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси в цивільній справі від 09.12.2013 №711/7366/13-ц, розмір якої, станом на 04.05.2024 (досягнення позивачем повноліття), становить 102 358,23 грн.
Після початку повномасштабної війни позивач разом із сестрою та матір`ю тимчасово виїхав з України до Великого Герцогства Люксембург. На сьогодні, як зазначає позивач у позові, він навчається на денній формі навчання протягом 2024/2025 навчального року у 3 TPIFI1 класі приватного ліцею «Еміля Метца», який розташований в районі Доммельданж по вул. де Бегген, 50 L-1220 Люксембург. У зв`язку із цим, позивач тимчасово проживає у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1.
Підсумовуючи викладене, позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 він досяг повноліття та продовжує навчання на денній формі навчання протягом 2024/2025 навчального року і у зв`язку з навчанням не має можливості працевлаштуватись так як навчання займає весь його час, а тому позивач робить висновок, що він не може самостійно забезпечувати себе матеріально і потребує допомоги батьків.
Крім того, позивач у мотивувальній частині позовної заяви зазначає, що всі витрати на його навчання та утримання (крім плати за проживання у гуртожитку), забезпечення продуктами харчування, одягом, гігієнічними засобами, підручниками та канцтоварами для навчання несе мати позивача - ОСОБА_3 , яка крім того бере участь в утриманні іншої дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Водночас позивач наголошує на тому, що жодної матеріальної допомоги від батька - відповідача в справі ОСОБА_2 , він як повнолітня фізична особа, яка продовжує навчання, не отримує. На сьогодні між позивачем як сином та відповідачем як батьком не досягнуто згоди щодо участі останнього в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання, що і стало підставою звернення позивача до суду з цим позовом.
У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 23-річного віку.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.31-32).
У зв`язку з наявністю законодавчо визначених умов для проведення заочного розгляду справи, суд 24 квітня 2025 року постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав (а.с.73).
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Могилей С.В. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, що викладені у позовній заяві. Просив суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 23-річного віку. Додатково у судовому засіданні, що відбулося 26.05.2025, представник позивач пояснив, що ОСОБА_1 дійсно навчається на денній формі у 3 TPIFI1 класі приватного ліцею «Еміля Метца», що розташований у Великому Герцогстві Люксембург; витрат на оплату навчання позивач не здійснює, оскільки навчається безкоштовно, лише оплатним є проживання в гуртожитку.
Відповідач ОСОБА_2 в жодне судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений щоразу належним чином, а саме: шляхом направлення судової повістки про виклик до суду на адресу місця реєстрації проживання, що зазначена у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1156823 від 28.02.2025, а саме: АДРЕСА_2 , які щоразу поверталися до суду із зазначенням причин повернення: адресат відсутній за вказаною адресою, що є належним повідомлення учасника справи про день, час та місце розгляду справи в розумінні п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України (а.с.36, 71, 81).
Частиною 1 ст.223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання до суду не подав, тому суд, заслухавши думку представника позивача адвоката Могилея С.В., який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача як учасника справи, керуючись ч.1 ст.223 ЦПК України, постановив протокольну ухвалу про проведення судового засідання в справі №711/1589/25 за даної явки учасників справи.
26 травня 2025 року суд, після оголошення про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи, керуючись положеннями ч.1 ст.244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 16 год 00 хв 29 травня 2025 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію представника позивача, висловлену як письмово, так і під час проголошення вступного слова, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що видане повторно 25.07.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.9).
Із заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.07.2012 у справі №2314/2450/11 (провадження №2/2314/1533/2012), яке 30.07.2012 набрало законної сили, суд встановив, що шлюб, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області 18.09.2004, актовий запис №1276, - розірвано. Також цим судовим рішення, після розірвання шлюбу, залишено ОСОБА_5 прізвище « ОСОБА_6 » (а.с.7).
Крім того, із заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.12.2013 у справі №711/7366/13-ц (провадження №2/711/2501/13), яке 20.12.2013 набрало законної сили, суд встановив, що стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 в розмірі частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 серпня 2013 року і продовжувати до досягнення дитиною повноліття. Крім того, цим же судовим рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 серпня 2013 року і продовжувати до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).
Із копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , яким документований позивач, суд встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: м. Черкаси, є громадянином України, а строк дії означеного паспорта продовжено до 14.07.2028 (а.с.10, 84).
Згідно безпосередньо дослідженої у судовому засіданні копії довідки про навчання від 19.09.2024, що видана позивачу і перекладена з французької мови на українську перекладачем ОСОБА_7 , справжність підпису якого засвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. (реєстр №6044 від 29.10.2024), суд встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: м. Черкаси (Україна), мешканець АДРЕСА_3 , відвідує клас 3TPIFI1 приватного ліцею Еміля Метца протягом 2024/2025 навчального року (а.с.11-13).
Із довідки-розрахунку заборгованості по аліментах відповідно до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» №1597/7 від 19.11.2024, що підготовлена головним державним виконавцем Другого ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Улюніною В.В., суд встановив, що на виконанні в означеному відділі ДВС перебуває виконавче провадження, що відкрите на підставі виконавчого листа №2/711/2501/13, виданого 06.02.2014 Придніпровським районним судом м Черкаси, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також суд, дослідивши означений письмовий доказ, встановив, що державним виконавцем припинилось нарахування аліментів боржнику (відповідачу) 04.05.2024, тобто з досягненням повноліття ОСОБА_1 , проте, станом на 01.11.2024, борг по аліментах складає 102 358,23 грн (а.с.13).
Із роздруківки з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 17.02.2025 суд встановив, що на примусовому виконанні у Другому ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває два виконавчих провадження, сторонами у яких є ОСОБА_2 (відповідач) та ОСОБА_3 (мати позивача та колишня дружина відповідача), а саме: НОМЕР_6 та НОМЕР_3 , які відкриті 08.02.2014 і, станом на 17.02.2025, перебуваються у стані примусового виконання (а.с.25).
Як пояснив у судовому засіданні, що відбулося 24.04.2025 представник позивача адвокат Могилей С.В., перебування на примусовому виконанні означених виконавчих проваджень обумовлено тим, що виконавче провадження НОМЕР_6 відкрите щодо примусового виконання заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.12.2013 в справі №711/7366/13-ц в частині стягнення із ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 (позивача в справі №711/1589/25), а інше виконавче провадження НОМЕР_7 відкрите з метою примусового виконання того ж судового рішення лише в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до досягнення нею повноліття.
Крім того, із роздруківок витрат ОСОБА_1 за період із січня 2024 року до лютого 2025 року суд встановив, що позивач щомісячно витрачає кошти, зокрема, на придбання продуктів харчування та інших речей, що є необхідними для його життєдіяльності, у наступних розмірах: січень 2024 року - 59,41 Євро, лютий 2024 року - 217,54 Євро, березень 2024 року - 14,35 Євро, травень 2024 року - 117,86 Євро, червень 2024 року - 123,31 Євро, липень 2024 року - 300,07 Євро, серпень 2024 року - 83,5 Євро, вересень 2024 року - 485,13 Євро, жовтень 2024 року - 126,92 Євро, листопад 2024 року - 91,85 Євро, грудень 2024 року - 245,05 Євро, січень 2025 року - 206,35 Євро (а.с.14-24).
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх доньку, сина законодавцем регламентовано главою 16 розділу ІІІ Сімейного кодексу України (далі - СК України).
Статтею ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
З аналізу означеної норми матеріального права, суд зробив висновок, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей виникає у випадку, зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Водночас право звернення до суду про стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина має, крім безпосередньо повнолітніх дочки, сина, також і той з батьків, з ким вони проживають.
Частиною 2 ст.6 СК України передбачено, що малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Водночас ч.1 ст.34 Цивільного кодексу України передбачено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).
З огляду на означені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, станом на день пред`явлення позивачем позову, він є повнолітнім сином відповідача в справі ОСОБА_2 .
Крім того, як встановлено у судовому засіданні і підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 , протягом 2024/2025 навчального року відвідує клас 3TPIFI1 приватного ліцею Еміля Метца, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 .
Юридичний факт, що позивач потребує матеріальної допомоги, підтверджується матеріалами цивільної справи №711/1589/25, що безпосередньо досліджені в судових засіданнях, що відбулися 24.04. та 26.05.2025, мова йде про придбання продуктів харчування та інших речей, що є необхідними для його життєдіяльності (а.с.14-24).
Водночас суд звертає увагу учасників справи, що представник позивача адвокат Могилей С.В. у судовому засіданні, що відбулося 26.05.2025, визнав той юридичний факт, що позивач навчається у приватному ліцеї Еміля Метца безкоштовно, оплачуючи лише проживання у гуртожитку.
Отже з аналізу фактичних обставин справи, що встановлені судом під час розгляду справи по суті і перевірені письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, суд встановив, що стороною позивача доведені підстави для звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина відповідача, який продовжує навчання, які стороною відповідача не спростовані належними і допустимими засобами доказування.
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування того юридичного факту, що повнолітній син цього учасника справи не потребує матеріальної допомоги у зв`язку із продовженням навчання за кордоном.
Частиною 1 ст.200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Суд звертає увагу, що відповідач доказів належного виконання своїх обов`язків по утриманню повнолітнього сина ОСОБА_1 суду не надав, а також не надав і доказів незадовільного стану здоров`я та (або) майнового стану та (або) перебування на утриманні непрацездатних батьків тощо. У зв`язку із цим, суд дійшов висновку про невиконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню повнолітнього сина та порушення відповідного права, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів (аліментів) на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати повнолітнього сина до часу закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-річного віку, та те, що відповідач є особою працездатного віку і має можливість надавати матеріальну допомогу, а повнолітній син потребує такої допомоги зі сторони батька, що підтверджується матеріалами справи і не спростовано відповідачем у спосіб, передбачений ч.1 ст.81 ЦПК України.
У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Отже, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, не надав суду даних про неможливість надання ним матеріальної допомоги на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, та потребує допомоги батьків, а позивач довів потребу в грошових коштах на власне утримання як повнолітнього сина відповідача під час продовження ним навчання після досягнення повноліття, враховуючи обставини, викладені в ст. 182 СК України, які мають суттєве значення для вирішення справи, а також положення ст. 199 СК України, виходячи із засад розумності та справедливості, керуючись інтересами повнолітньої дитини, беручи до уваги той факт, що позивач продовжує навчання на безкоштовній основі (цей юридичний факт визнав представник позивача у судовому засіданні 26.05.2025, що узгоджується із тим, що матеріали цивільної справи не містять доказів вартості такого навчання), а також ту обставину, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), згідно заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.12.2013 в справі №711/7366/13-ц, що перебуває на примусовому виконанні у Другому ВДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ), починаючи із 08.02.2014 і до повноліття доньки, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , який продовжує навчання, в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 26.02.2025 і до закінчення навчання ОСОБА_1 у приватному ліцеї Еміля Метца, Люксембург, чи до досягнення ним двадцяти трьох річного віку - у залежності від того, яка з цих обставин настане раніше.
У зв`язку із цим, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, підлягає частковому задоволенню.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Питання витрат на оплату судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.
Зважаючи на викладене, з відповідача на користь держави належить стягнути 1211 грн 20 коп судового збору.
Керуючись ст. 141, ч.1 ст.182, ст.199, 200, 201 СК України, ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, ч.8 ст.178, ст.244, 247, 264, 265, 280-284, 289, 354, 355, 430 ЦПК України, суд
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання в приватному ліцеї Еміля Метца, Люксембург, в розмірі 1/5 (однієї п`ятої) частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 26 лютого 2025 року, і до закінчення навчання ОСОБА_1 , але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
Допустити рішення, в частині стягнення аліментів за один місяць, до негайного виконання.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне заочне рішення складене 29 травня 2025 року.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий: О. В. Петренко