ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/756/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/9567/24 Категорія: на ухвалу Кондрацька Н.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Карпенко О.В., Сіренка Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 адвоката Каморнікова Юрія Сергійовича на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник адвокат Каморніков Юрій Сергійович, до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10023/043 Філії Черкаське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа: ОСОБА_1 , про захист прав споживачів, усунення перешкод, визнання дій протиправними, відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У грудні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 березня 2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник адвокат Каморніков Юрій Сергійович, до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10023/043 Філії Черкаське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа: ОСОБА_1 , про захист прав споживачів, усунення перешкод, визнання дій протиправними, відшкодування майнової та моральної шкоди передано за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва (вул. Володимирська, 15 м. Київ, 01601).

Ухвала суду мотивована тим, що у даному випадку ТВБВ № 10023/043 Філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» здійснює лише обслуговування клієнта та не має права здійснювати зупинення фінансових операцій на поточному рахунку клієнта, оскільки таке право належить виключно AT «Ощадбанк».

Позивачем не спростовано твердження відповідача про те, що підставою виникнення спору є дії саме ТВБВ № 10023/043 Філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» із зупинення фінансових операції по рахунку позивача, тоді як НОМЕР_1 /043 Філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» не має відповідних повноважень.

Посилання представника позивача у поясненнях на пов`язаність спору із діяльністю філії, оскільки листи та відповіді, що стосуються клієнта, направлені від імені ТВБВ № 10023/043 Філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк», не свідчить про те, що даний спір виник з діяльності філії. Крім того, вказані листи надані ОСОБА_1 , представнику ОСОБА_2 , та адресовані ОСОБА_2 , через довірену особу ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що спір у даній справі пов`язаний із діями Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», а не його Територіально відокремленого безбалансового відділення № 10023/043 Філії Черкаське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду Гончаров в особі свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановленою із порушенням норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що підставою для звернення до суду є дії банку щодо блокування його рахунків, тобто пов`язані з порушенням прав споживача банківських послуг, а тому ним подано позов у порядку частини 5 статті 28 ЦПК України, якою регламентовано можливість подання позову про захист прав споживачів за місцем заподіяння шкоди.

Також апеляційну скаргу подано третьою особою у справі ОСОБА_1 , який вказуючи на незаконність ухвали суду, просив її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В мотивування поданої апеляційної скарги зазначає про те, що позивач мав усі законні підстави подати свій позов за місцем заподіяння йому шкоди, внаслідок невиконання умов договору, тобто за місцем перебування ТВБВ № 10023/043 Філії Черкаське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

У відзивах на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та представника позивача, представник АТ «Державний ощадний банк України» - Бершадська І.М. зазначила, що визначений представником позивача відповідач ТВБВ № 10023/043 Філії Черкаське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» не є юридичною особою, а тому не може бути стороною даного цивільного спору.

ТВБВ № 10023/043 Філії Черкаське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» не приймало рішення про блокування рахунків ОСОБА_2 та не здійснювало їх блокування, дане ТВБВ не наділене повноваженнями щодо прийняття таких рішень.

ТВБВ № 10023/043 Філії Черкаське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» лише надало відповіді на письмові звернення ОСОБА_1 на виконання вимог Закону України «Про звернення громадян» та повідомило про рішення прийняті АТ «Ощадбанк», як суб`єктом первинного фінансового моніторингу, на виконання вимог чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансового тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Отже, ТВБВ № 10023/043 Філії Черкаське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» жодним чином не порушило прав та законних інтересів позивача та не заподіювало йому шкоди, про що відсутні належні та допустимі докази у справі.

Перевіривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Параграфом 3 глави 2 ЦПК України визначено територіальну юрисдикцію (підсудність) та регламентовано правила подання позову до суду у відповідності до підсудності.

Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи. Цивільно-процесуальний кодекс виділяє декілька видів територіальної підсудності: загальна (залежно від місця проживання фізичної особи чи місцезнаходження юридичної особи), альтернативна (за вибором позивача), виключна (залежно від характеру спірного правовідношення), за зв`язком справ.

За загальним правилом, визначеним ст. 27 ЦПК України, позови до юридичної особи пред`являються в суд за їх місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, положення ст. 28 ЦПК України встановлює правила підсудності справ за вибором позивача. Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцем знаходження відповідача), вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативну можливість для позивача обрати один із двох чи більше компетентних судів.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до ч. 7 ст. 28 ЦПК України, позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 37 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» за №3 від 01.03.2013 року, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Зі змісту заявлених вимог вбачається, що спір виник у зв`язку з діями відповідача, пов`язаними із блокування банківських рахунків і відмові у випуску платіжного засобу (платіжної картки).

В позові сторона позивача не зазначила обґрунтування мотивів звернення саме до Придніпровського районного суду м. Черкаси. Однак, в апеляційній скарзі позивач та третя особа наголошує на тому, що спір пов`язаний із захистом прав споживачів, а тому підлягає розгляду у порядку частини 5 статті 28 ЦПК України за правилами альтернативної підсудності, за місцем заподіяння шкоди.

У частині другій статті 627 ЦК України передбачено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 цієї статті); продукція - це будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець- це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Законом України «Про захист прав споживачів» врегульовані правовідносини за участю споживача.

У постанові від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 14-64цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що оскільки відповідно до статей 2, 47 Закону України «Про захист прав споживачів» банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг, а клієнтом банку є будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

У справі, яка є предметом апеляційного перегляду, установлено, що ОСОБА_2 у розумінні частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» є споживачем банківських послуг, а відповідач їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг.

Відповідно до частини 5 статті 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Звертаючись до суду з відповідним позовом представником позивача адвокатом Каморніковим Ю.С. було визначено відповідачем Акціонерне товариства «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10023/043 Філії Черкаське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Так, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом (код ЄДРПОУ) № 00032129 значиться Акціонерне товариство Державний ощадний банк України, місцезнаходженням є: м. Київ вул. Госпітальна, 12-г.

У графі відокремлені підрозділи юридичної особи міститься інформація щодо Філії-Черкаське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (код ЄДРПОУ ВП: 02767059).

В прохальній частині позовної заяви позивач просить розблокувати рахунки, які як видно з матеріалів справи, відкриті у різних регіональних відділеннях АТ «Ощадбанк».

Банк зобов`язаний здійснювати ідентифікацію, верифікацію Клієнта на підставі п. 4 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Відповідно до частини другої 2 статті 6 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» банки є суб`єктами первинного фінансового моніторингу, а згідно з частиною першою статті 15 вказаного закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі , якщо здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників, є неможливим або якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені; якщо здійснення ідентифікації особи, від імені або в інтересах якої проводиться фінансова операція, та встановлення її кінцевого бенефіціарного власника або вигодоодержувача (вигодонабувача) за фінансовою операцією є неможливим.

Блокування рахунків позивача здійснено банком, як суб`єктом первинного фінансового моніторингу, а не його регіональною філією, а тому місцем заподіяння шкоди не можна вважати юридичну адресу ТВБВ № 10023/043 Філії Черкаське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Отже висновок суду першої інстанції, що стороною у відносинах з клієнтом щодо обслуговування рахунку, є саме Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», який у відповідності до договору приймає рішення щодо витребування необхідної інформації та зупинення фінансових операцій, є вірним та відповідає вимогам Закону.

Надання відповідної інформації клієнтам банку у порядку виконання Закону України «Про звернення громадян», як це було зроблено ТВБВ № 10023/043 Філії Черкаське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», не свідчить про порушення даною філіє прав позивача у даних правовідносинах, а також про можливість подання позову за її місцезнаходженням.

Крім того, колегія суддів вважає, що до даних правовідносин не може бути застосовано правило альтернативної підсудності, передбаченої частиною 7 статті 28 ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до змісту вищезазначеної статті, позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи. можуть проявлятися також за їх місцезнаходженням.

Отже, позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Однак, колегія суддів враховує, що у даних правовідносинах заблоковані рахунки позивача відкриті у різних філіях АТ «Ощадбанк» та їх блокування здійснено Банком, а не філією, а тому дані правовідносини виникли не з діяльності філії юридичної особи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційних скарг, оскільки зазначені підстави апеляційного оскарження не знайшли свого підтвердження.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 адвоката Каморнікова Юрія Сергійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 березня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30 травня 2025 року.

Судді