Справа № 136/205/25
провадження № 2/136/58/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Шпортун С.В.,

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), у якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Підставність вимог позивач обґрунтовує тим, що вони із відповідачкою перебували у незареєстрованому шлюбі та мають чотирьох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідач залишила сім`ю та більше двох років проживає окремо, не приїздить до дітей, взагалі не займається їх вихованням, утриманням, навчанням, не цікавиться їх життям та станом здоров`я взагалі, не надає матеріальної допомоги, фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, що на думку позивача, свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків щодо дітей, у зв`язку із чим її слід позбавити батьківських прав, що стало підставою звернення позивача до суду із даним позовом.

Відповідач, у відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, не скористалась своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову, не надала зустрічного позову в межах визначеного судом строку.

Ухвалою суду від 05.12.2024 було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, зобов`язано Службу у справах дітей Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області надати висновок, щодо позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_7 відносно її дітей.

30.04.2025 ухвалою суду було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у заявленому обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, у якій позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення.

Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, надала до суду заяву, у якій висновок про позбавлення батьківських прав відповідача стосовно її неповнолітніх дітей підтримала, розгляд справи просила проводити за їх відсутності.

Ураховуючи те, що сторони та особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, скористались своїм правом на розгляд справи у їх відсутність, тому суд не вбачає правових підстав для відкладення розгляду справи, відтак проводить його в даному судовому засіданні, на підставі зібраних у справі доказів, при цьому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що згідно із свідоцтвами про народження дітей серії: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 (а.с.5-8), батьками неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Відповідно до Акту складеного депутатами Липовецької міської ради (а.с.9) діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають з батьком ОСОБА_1 , а мати ОСОБА_7 до дітей майже два роки не навідується, їх життям, вихованням та навчанням не цікавиться, участі у їх житті не приймає.

Відповідно до довідки Липовецької міської ради від 18.12.2024 №09-17-01/323 (а.с.11), діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають біля батька ОСОБА_1 .

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади (а.с.32-34) та довідки про склад сім`ї (а.с.31) діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані та проживають по АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Нападівської гімназії Липовецької міської ради від 19.12.2024 за №114 (а.с.10) встановлено, що діти ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) є вихованцями дошкільного підрозділу Нападівської гімназії. ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) учениця 1 класу, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) учениця 2 класу Нападівської гімназії. За час перебування дітей у дошкільному підрозділі та навчання у гімназії, доглядом утриманням та вихованням займається лише батько ОСОБА_1 (супроводжує до закладу освіти, відвідує батьківські збори, бере участь у засіданнях батьківського комітету).

Згідно з свідоцтвом про шлюб ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку із укладенням нового шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.37).

Позивач звернувся до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно їх спільних неповнолітніх дітей.

Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було предметом розгляду Службою у справах дітей Липовецької міської ради №87 від 16.04.2025, за наслідками якого було складено висновок від 16.04.2025, відповідно до якого визнано за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки було підтверджено, що протягом останніх двох років мати ОСОБА_2 ніякої участі у вихованні та утриманні дітей не брала, не турбувалася про фізичний та духовний стан дітей, не цікавилася їх здоров`ям, навчанням, не спілкувалася з дітьми, не виявляла інтересу до їх внутрішнього світу, при бесіді підтвердила небажання її приймати участь у житті дітей, неодноразово притягувалась до відповідальності за ст. 184 КУпАП за невиконання батьківських обов`язків.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Вирішуючи спір, належним чином дослідивши та давши оцінку зібраним у справі доказам, суд дійшов висновку про те, що наявні усі правові підстав, передбачені частиною першою статті 164 СК України, для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки мати самоусунулась від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дітей, жодних заперечень до суду та органу опіки та піклування щодо вирішення питання про позбавлення її батьківських прав не надала.

За таких обставин та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Судом встановлено, що питання про стягнення аліментів позивачем із відповідача не ініціювалось.

Частиною третьою ст.166 СК України, передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Наведене узгоджується і з приписами викладеними в ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» де передбачено, що позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку утримувати дитину.

Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України.

Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Визначаючись із розміром аліментів, які слід присудити із відповідачів на користь дітей, суд виходить із якнайкращого для забезпечення їх гармонійного розвитку з урахуванням обставин, передбачених ст..182 СК України та обставин встановлених у судовому засіданні.

З урахуванням обставин встановлених судом та обставин, які визначені ст.182 СК України, рівного обов`язку батьків щодо утримання їх спільних дітей, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їх спільних дітей в розмірі 1/2 її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для кожної дитини відповідного віку щомісячно.

Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку обох батьків щодо забезпечення належних умов життя та розвитку їх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.

Згідно з правилами ст. 180 СК України строк сплати аліментів визначений законодавцем на дитину до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується Главою 8 ЦПК України.

Керуючись ст. 164, 166, 180-184, 191 СК України, ст. 2, 12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Служба у справах дітей Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про позбавлення батьківських прав, - задовольнити у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав стосовно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/2 частки від її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду 28.01.2025 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп..

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники цивільного процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП - НОМЕР_5 )

Відповідач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_6 );

Третя особа Служба у справах дітей Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (вул. Героїв Майдану, 4, м. Липовець, Вінницький р-н., Вінницька обл.).

Суддя Світлана ШПОРТУН