Провадження №: 2-о/336/142/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Боєва Є.С.,

присяжних Агєєвої А.І., Симонова О.В.,

за участі секретаря судового засідання Нєдєльчевої О.В.,

представника заявника адвоката Щербини К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла вищезазначена заява, що обґрунтована таким.

09.08.2016 року заявниця та ОСОБА_2 , зареєстрували шлюб.

24.02.2022 року, у зв`язку із повномасштабним вторгненням російських збройних сил, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

08.06.2022 року чоловік заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призваний на військову службу під час мобілізації , та направлений до військової частини НОМЕР_1 на посаду номера обслуги 1 гранатометного взводу вогневої підтримки взводу вогневої підтримки 2 роти морської піхоти НОМЕР_2 батальйону морської піхоти.

У листопаді 2022 року заявницю було повідомлено, що її чоловік ОСОБА_2 , зник безвісти 08.11.2022 року під час виконання бойового завдання біля населеного пункту Опитне, Донецької області.

На підставі вищезазначеного просить суд: оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 померлим з дня набрання законної сили рішення суду.

Ухвалою суду від 12.02.2025 року відкрито провадження у справі.

Судове засідання 01.04.2025 року було відкладено на 10.04.2025 року у зв`язку із перебування судді у нарадчій кімнаті.

10.04.2025 року судове засідання було відкладено на 06.05.2025 року у зв`язку із неявкою заявниці.

06.05.2025 року задоволено клопотання представника Міністерства оборони України про залучення до участі у справі військової частини НОМЕР_1 як заінтересованої особи, розгляд справи відкладений на 19.05.2025.

12.05.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшла уточнена заява, в якій лише уточнено щодо оголошення ОСОБА_2 померлим від дня його вірогідної смерті, що зазначена в акті спеціального розслідування по факту загибелі.

У судовому засіданні представник заявника підтримав уточнену заяву, просили її задовольнити.

Заінтересовані особи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає задоволенню у зв`язку із таким.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, 09.08.2016 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу Серія НОМЕР_4 .

24.02.2022 року, у зв`язку із повномасштабними вторгнення російських збройних сил, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

08.06.2022 року чоловік заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призваний на військову службу під час мобілізації , та направлений до військової частини НОМЕР_1 на посаду номера обслуги 1 гранатометного взводу вогневої підтримки взводу вогневої підтримки 2 роти морської піхоти НОМЕР_2 батальйону морської піхоти

У листопаді 2022 року заявницю було повідомлено, що її чоловік ОСОБА_2 , зник безвісти 08.11.2022 року під час виконання бойового завдання біля населеного пункту Опитне, Донецької області, що підтверджується сповіщенням сім`ї № 122/2024.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.02.2023 року № 164 було визнано, що чоловік заявниці ОСОБА_2 , номер обслуги 1 гранатометного взводу вогневої підтримки 2 роти морської піхоти батальйону морської піхоти солдат військової частини НОМЕР_1 зник безвісти 08.11.2022 року.

Зазначене відображене й в акті спеціального службового розслідування по факту загибелі.

З матеріалів службового розслідування та відповіді військової частини НОМЕР_1 на адвокатський запит вбачається, що є достовірним факт того, що ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 в районі ведення бойових дій, тіло загиблого евакуювати не вдалося.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно зі ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Частиною 1 статті 308 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців.

Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

Як зазначає заявник, оголошення померлим необхідно їй для отримання одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

Статтею 46 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Статтею 48 ЦК України встановлено, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22, дійшла таких висновків.

«94. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.

95. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.

96. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.

97. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.

98. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом».

Також у цій постанові ВП ВС наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі Наказ № 309).

Натепер такий Перелік затверджений наказом Міністерство розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376.

Згідно із цим Переліком селищне опитне Бахмутської міської територіальної громади з 24.02.2022 є територією на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупована територія. Датою завершення бойових дій є 17.02.2023, з 18.02.2023 вказаний населений пункт є тимчасово окупованою територією.

З урахуванням наведеного, шестимісячний строк для звернення до суду має відраховуватися із цієї дати (18.02.2022), що дотримано заявником.

У суду також не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявником у заяві.

Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що вимоги заяви є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд роз`яснює, що відповідно до норм ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі наведеного, керуючись статтею 46 Цивільного кодексу України, статтями 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 305-308, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , громадянина України, уродженця м. Оріхів Запорізької області, померлим з ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через суд першої інстанції до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження : якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Повне рішення складено 28.05.2025

Суддя Є.С. Боєв

Присяжні А.І. Агєєва

О.В. Симонов

19.05.25