Справа № 450/2732/24 Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/302/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 серпня 2024 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У червні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 55100 грн., з яких: 19000 грн. тіло кредиту, 36100 грн. проценти за користування кредитом, 7383 грн. 40 коп. інфляційні втрати, 3020 грн. 69 коп. три проценти річних.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06.01.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір №5339575 про надання споживчого кредиту.

Зазначений кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №53-ОД від 16.01.2020 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

Згідно з умовами кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) становить 19000 грн. (п.1.3 кредитного договору); строк кредиту 15 днів; дата повернення кредиту (21.01.2022 року) вказується у графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених розділом 4 цього договору (п.1.4).

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надавши відповідачу кредит в сумі 19000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ ФК «Контрактовий дім» про перерахування коштів.

23.01.2022 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 5324 грн. 75 коп., в зв`язку з чим, у відповідності до п.п.1.4, 4.2 кредитного договору, відбулось продовження строку кредиту ще на 15 днів (до 07.02.2022 року) із стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

23.02.2022 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 11191 грн., в зв`язку з чим, у відповідності до п.п.1.4, 4.2 кредитного договору, відбулось продовження строку кредиту ще на 15 днів (до 10.03.2022 року) із стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

11.03.2022 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 361 грн., в зв`язку з чим, у відповідності до п.п.1.4, 4.2 кредитного договору відбулось продовження строку кредиту ще на 15 днів (до 26.03.2022 року) із стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

26.03.2022 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись п.4.3 кредитного договору, договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль.

У зв`язку із введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин з клієнтами, а також зменшення їх фінансового навантаження, ТОВ «Авентус Україна» прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами з 25.02.2022 року по 30.04.2022 року за всіма кредитними договорами.

У період з 01.05.2022 року по 08.08.2022 року здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою.

Надалі, відповідач оплати за кредитним договором не здійснював.

Підпунктом 3 пункту 4.1 кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьої особою без окремої згоди відповідача.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 25.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу №25.09/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Заборгованість за кредитним договором відповідача склала: тіло кредиту 19000 грн., проценти за користування кредитом 36100 грн., всього 55100 грн.

Позивач зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За період з серпня 2022 року по квітень 2024 року інфляційні втрати склали 7383 грн. 40 коп., а три проценти річних за період з 09.08.2022 року по 06.06.2024 року 3020 грн. 69 коп., які позивач просив також стягнути з відповідача.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 серпня 2024 року позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором у розмірі 38855 грн., з яких: 19000 грн. сума основного боргу, 19855 грн. сума заборгованості за процентами.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1436 грн. 48 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 5930 грн.

Рішення суду оскаржив позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», просив його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» задовольнити повністю .

В обгрунтування доводів апеляційної скарги покликався на те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем доведено укладення між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 договору в електронній формі, в якому були узгоджені істотні умови договору, які кредитодавцем виконано, однак відповідач своїх зобов`язань не виконав і не повернув отримані кошти в обумовлений сторонами у договорі строк, а тому з нього підлягає стягненню 19000 грн. тіла кредиту.

Щодо стягнення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, то позивач зазначає, що згідно з умовами договору про споживчий кредит №5339575, такий був пролонгований до 26.03.2022 року. Оскільки відповідач своїх зобов`язань не виконав, кредитний договір автопролонгувався на 90 календарних днів, згідно з п.4.3 договору. У період з 25.02.2022 року по 31.04.2022 року ТОВ «Авентус Україна» прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул, а у період з 01.05.2022 року по 30.04.2022 року було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою.

Вважає, що висновок суду про те, що проценти за користування кредитом нараховані поза межами строку договору, є помилковими.

Наголошує, що ні кредитний договір, ні будь-яке його положення, включаючи ціну договору, не визнано недійсними, не справедливими чи не добросовісними, тому судом першої інстанції порушено право позивача на захист.

Щодо судових витрат, то апелянт вказує на те, що ним понесені витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 8000 грн.

Заявою від 29.01.2025 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» повідомило про зміну назви на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 13.05.2025 року, є дата складення повного судового рішення 23.05.2025 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.01.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №5339575 про надання споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, шляхом накладення одноразового електронного ідентифікатора.

Пунктом 1.2 передбачено, що на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до п.п.1.3-1.5 договору, сума кредиту складає 19000 грн.; строк кредиту 15 днів; строк кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах, визначених у розділі 4 цього договору; стандартна процентна ставка 1,90% в день користування; знижена процентна ставка 1,615% в день.

Згідно з п.2.1 договору, кошти кредиту надаються товариством в безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані споживачем.

Відповідно до п.3.1 договору, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та в році.

У розділі 4 договору врегульовано порядок пролонгації строку кредиту.

Відповідно до п.4.3 договору, сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутись пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п.4.2.2-4.2.4 договору. Тобто, в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Також між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 06.01.2022 року підписано додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту №5339575 (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит) та Паспорт споживчого кредиту.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надавши йому кредит в сумі 19000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується листом ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» вих. №3315.

Як вбачається з карти обліку договору (розрахунок заборгованості), 23.01.2022 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 5324 грн. 75 коп., в зв`язку з чим, у відповідності до п.1.4 та п.4.2 кредитного договору відбулося продовження строку кредиту ще на 15 днів, до 07.02.2022 року.

23.02.2022 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 11191 грн., в зв`язку з чим, у відповідності до п.1.4 та п.4.2 кредитного договору відбулося продовження строку кредиту ще на 15 днів, до 10.03.2022 року.

11.03.2022 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 361 грн., в зв`язку з чим, у відповідності до п.1.4 та п.4.2 кредитного договору відбулося продовження строку кредиту ще на 15 днів, до 26.03.2022 року.

27.03.2022 року ТОВ «Авентус Україна» скерувало лист відповідачу на його електронну адресу та повідомило про наявність заборгованості за кредитним договором у розмірі 19000 грн. та пролонгацію договору.

Отже, відповідно до п.4.3, кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом продовжено на 90 днів поспіль, тобто до 24.06.2022 року.

25.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №25.09/23-Ф, згідно з умовами якого, клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Згідно витягу з реєстру боржників відступлено право грошової вимоги і до відповідача.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 25.09.2023 року до договору факторингу №25.09/23-Ф, позивач отримав право вимоги до відповідача на загальну суму 55100 грн., з яких 19000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 36100 грн. заборгованість за процентами.

25.09.2023 року «Авентус Україна» скерувало лист відповідачу на його електронну адресу та повідомило про відступлення права вимоги за кредитним договором на підставі договору факторингу з ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна».

При цьому, в договорі надано визначення термінів, що використовуються, а саме: боржники позичальники клієнта, яким клієнт надав кредити, або право вимоги до яких набуте клієнтом у відповідності до іншого договору факторингу, та які мають зобов`язання перед клієнтом згідно кредитних договорів щодо внесення основної суми боргу (кредиту), плати за кредитом (плати за процентною ставкою), пені за порушення грошових зобов`язань; заборгованість грошові зобов`язання боржників перед клієнтом, що містяться в реєстрі боржників, які належать до сплати клієнту боржниками у зв`язку з наданими кредитами. До заборгованості включається сума основного зобов`язання (повернення кредиту), плата за кредитом (плата за процентною ставкою), відповідальність за порушення грошових зобов`язань та інші платежі згідно кредитних договорів.

Пунктами 1.1 та 1.2 договору факторингу №25.09/23-Ф від 25.09.2023 року передбачено, що:

«1.1. За цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.

1.2. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору».

Судом першої інстанції досліджено документи, які укладено між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» і ТОВ «Авентус Україна» та обґрунтовують передачу ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права вимоги за договором №5339575 про надання споживчого кредиту від 06.01.2022 року до ОСОБА_1 , з яких вбачається, що вони відповідають вимогам законодавства України.

Відповідно до ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).

Абзацом 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205,207 ЦК України).

Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, договір укладено сторонами в електронній формі.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

В силу положень ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» просило стягнути заборгованість за договором №№5339575 від 06.01.2022 року, яка до нього перейшла за договором факторингу №25.09/23-Ф від 25.09.2023 року в сумі 55100 грн., з яких 19000 грн. тіло кредиту, 36100 грн. нараховані проценти за період з 01.05.2022 року по 08.08.2022 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», суд першої інстанції своє рішення обґрунтовував тим, що між позивачем і ТОВ «Авентус Україна» укладений договір в електронній формі, в якому були узгоджені істотні умови договору, які кредитодавцем виконано, однак, відповідач свої зобов`язання не виконав і не повернув отримані кошти в обумовлений сторонами у договорі строк, тому з нього підлягають стягненню на користь позивача суми заборгованості за договором №5339575 в розмірі 19000 грн. (сума основного боргу).

Щодо стягнення процентів за договором №5339575 про надання споживчого кредиту від 06.01.2022 року, то суд першої інстанції виходив із того, що такий договір був пролонгований лише до 24.06.2022 року, тому правові підстави для стягнення процентів, нарахованих після 24.06.2022 року, відсутні.

Виходячи з наданого позивачем розрахунку, проценти за період з 01.05.2022 року по 24.06.2022 року становлять 19855 грн.

До вказаного висновку, суд першої інстанції дійшов з урахуванням висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 06.02.2019 року в справі №175/4753/15-ц.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам законодавства.

З урахуванням того, що за умовами кредитного договору строк його дії не міг перевищувати строку автопролонгації після 24.06.2022 року, а подальше продовження строку дії договору сторонами не погоджувалось та суперечить умовам договору, тому позичальнику правомірно нараховані лише проценти у межах строку кредитування, а саме: за період з 01.05.2022 року по 24.06.2022 року в розмірі 19855 грн., з урахуванням кредитних канікул.

Інші дії щодо нарахування нових процентів здійснені позивачем вже після спливу строку кредитування, отже, такі проценти стягненню з відповідача не підлягають.

У частині відмови в стягнені трьох процентів річних та інфляційних втрат колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з 17.03.2022 року набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан з 05:30 24.02.2022 року строком на 30 діб, в подальшому, строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

В своєму позові позивач вказує, що стягнення трьох процентів річних за період з 09.08.2022 року по 06.06.2024 року та інфляційних втрат здійснюється за період з серпня 2022 року по квітень 2024 року, а відтак, ураховуючи положення п.18 Прикінцевих та перехідних положення ЦК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що такі вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті, під час розгляду справи не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду по суті вирішення даного спору, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 23 травня 2025 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич