КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 373/1343/24 Головуючий у 1 інстанції: Свояк Д.В.
Провадження № 22-ц/824/2176/2025 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Євграфової Є.П., Писаної Т.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на заочне рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст обставин справи

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі - ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області через систему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза кредитним договором.

Просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованістьза кредитним договором в розмірі 42 617,00 грн, у тому числі: прострочену заборгованість за кредитом - 12 100,00 грн; прострочену заборгованість за відсотками - 30 517,00 грн; та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначило, що між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 26 січня 2023 року був укладений договір № 1146-1761 про відкриття кредитної лінії зі встановленою сумою кредиту 12 100,00 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період 18 днів, знижена відсоткова ставка 2,50 % в день, стандартна відсоткова ставка 3 % в день.

Відповідачка не виконувала свої кредитні зобов`язання належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 42 617,00 грн, у тому числі: 12 100,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 30 517,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 26 січня 2023 року № 1146-1761 в розмірі 17 545,00 грн.

У решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» судовий збір в розмірі 997,95 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 13 серпня 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему «Електронний суд» подало апеляційну скаргу, в якій просило заочне рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2024 року скасувати в частині відмови у позові та ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю.

На обґрунтування апеляційних вимог позивач зазначив, що судом першої інстанції належним чином не з`ясував обставини, що мають значення для справи, а саме природу процентів, які просив стягнути позивач.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» мотивувало апеляційну скаргу тим, що відповідно до пункту 4.8 кредитного договору, строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 21 листопада 2023 року. Строк договору є рівним строку кредитування (в частині виконання).

Відповідно до 4.3. кредитного договору, плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована. Процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за промоставкою та/або пільговою, та/або зниженою процентними ставками.

Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності.

У частині 4 пункту 1.1. кредитного договору зазначено, що проценти за користування кредитом - грошові кошти, які згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю за користування кредитом. Нарахування процентів здійснюється за процентними ставками, що визначені у договорі.

Згідно з частиною 1 пункту 1.1 кредитного договору, базовий період сплати відсотків - проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Кількість днів у базовому періоді вказана у розділі 4 цього договору і визначена сторонами на підставі пропозиції кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання кредиту через веб-сайт позикодавця.

У пункті 2.3. кредитного договору зазначено, що для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендував позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування згідно з наступним розрахунком: дата видачі кредиту - 26 січня 2023 року; останній календарний день першого базового періоду - 12 лютого 2023 року; сума кредиту - 12 100,00 грн; нараховані проценти за користування кредитом - 5 445,00 грн; разом до сплати - 17 545,00 грн.

Згідно з пунктом 4.6. кредитного договору, нарахування процентів за користування здійснюється кредитом на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день повернення всієї суми починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3.00 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за промоставкою та/або зниженою, та або пільговою процентною ставкою).

Пільгова процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця.

Знижена процентна ставка становить - 2,50 % за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору.

Позивач зазначив, що умовами кредитного договору передбачено нарахування процентів протягом строку дії кредитного договору. Базовий період - період (строк) протягом якого боржник (позичальник) буде сплачувати саме відсоток за користування кредитом (в даному випадку - 18 днів), який він сам обирає при заповнення заявки на отримання грошових коштів. Строк кредитування - строк на який видаються грошові кошти позичальнику, якими він може користуватися (в даному випадку - 300 днів). Тобто, між сторонами погоджено строк кредитування згідно з пунктом 4.8. договору, а саме 300 календарних днів (до 21 листопада 2023 року), протягом якого позивач має право нараховувати проценти за користування кредитом, розмір яких визначено в пунктах 4.6 та 10.1 договору, а тому судом першої інстанції помилково (незаконно) було визначено, що строк договору є саме 18 днів, а не 300 календарних днів, як це визначено згідно з умовами договору, що мало наслідком прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

Вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому статтею 627 ЦК України.

Позивачем дотримано вимоги, зокрема статей 1048, 1056-1 ЦК України щодо встановлення розміру процентів за користування суми кредитом, що була надана (проінформована, доведена до відома) відповідачу, оскільки останнім не заперечується (визнається) укладення договору на вищезазначених умовах.

Позивач має законне право на нарахування процентів (згідно з пунктами 4.6 та 10.1 кредитного договору) протягом строку договору, що визначені в пункті 4.8 кредитного договору.

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, у період з 26 січня до 12 лютого 2023 року (включно) відповідачу нараховувалась промо процентна ставка 2,5 %, оскільки відповідно до умов кредитного договору протягом першого базового періоду користування кредитом позичальник може скористатися правом користування кредитом за пільговою ставкою; у період з 13 до 20 лютого 2023 року (включно) - застосовано стандартну процентну ставку 3,0 % у зв`язку із простроченою заборгованістю; 20 лютого 2023 року відповідач сплатив заборгованість за кредитним договором у сумі 8 349,00 грн, які були зараховані на погашення відсотків відповідно до умов кредитного договору; у період з 21 лютого до 10 березня 2023 року (включно) відповідачу нараховувалась знижена процентна ставка 2,5 %, відповідно до умов кредитного договору; у період з 11 до 13 березня 2023 року (включно) - застосовано стандартну процентну ставку 3,0 % у зв`язку із простроченою заборгованістю; 13 березня 2023 року відповідач сплатив заборгованість за кредитним договором кошти у сумі 6 534,00 грн, які були зараховані на погашення відсотків відповідно до умов кредитного договору; у період з 14 до 31 березня 2023 року (включно) відповідачу нараховувалась знижена процентна ставка 2,5 %, відповідно до умов кредитного договору; 21 квітня 2023 року відповідач сплатив заборгованість за кредитним договором кошти у сумі 2 000,00 грн, які були зараховані на погашення відсотків відповідно до умов кредитного договору; 22 квітня 2023 року відповідач сплатив заборгованість за кредитним договором у сумі 1 000,00 грн, які були зараховані на погашення відсотків відповідно до умов кредитного договору; у період з 01 квітня до 21 листопада 2023 року застосовано стандартну проценту ставку 3,0 % у зв`язку з простроченою заборгованістю.

Відповідач вчинив конклюдентні дії, які свідчать про згоду з умовами договору.

Позивач зазначив, що з наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що він відповідає вимогам закону, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, з нього вбачається основний борг, нараховані відсотки, сума платежу та залишок нарахованих не погашених відсотків відповідачем. Крім того, відповідачем не надано власного розрахунку заборгованості на спростування доводів і розрахунку позивача або об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач відзив на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк, не надав.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачений ч. 13 ст. 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що 26 січня 2023 року відповідачкою був підписаний договір № 1146-1761, за умовами якого їй надано кредит у розмірі 12 100,00 грн, строк користування кредиту 18 днів - до 12 лютого 2023 року, за користування кредиту у заявлений строк нараховуються відсотки у розмірі 5 445,00 грн.

Також у договорі зазначено, що кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу, а саме № НОМЕР_1 .

До позову додано копії правил відкриття кредитної лінії, паспорта споживчого кредиту та таблиці обчислення загальної вартості кредиту, засвідчені електронним підписом відповідачки 26 січня 2023 року та інформації за укладеним договором.

До позову додано копію довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування відповідачці коштів у розмірі 12 100,00 грн за кредитним договором від 26 січня 2023 року № 1146-1761 на картку № НОМЕР_1 та лист АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LigPay на підставі договору від 02 грудня 2019 року № 4010.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що під час підписання договору про відкриття кредитної лінії сторони погодили умови надання всіх послуг, зокрема, предмет договору, порядок та умови надання кредиту, порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, відповідальність.

Разом з тим, пункт 4.6. договору щодо нарахування відсотків за користування кредитом суперечить умовам договору, яким визначено фіксований тип процентної ставки, та по суті у зазначеному пункті визначено розмір нарахування штрафних санкцій.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що визначені у пункті 4.9 та пункті 4.10 договору реальна річна процентна ставка у розмірі 756 335,0 % та орієнтовна загальна вартість кредиту у розмірі 121 000,00 грн свідчать про несправедливі умови договору і фактично є надмірним тягарем для відповідачки щодо сплати кредиту.

Зважаючи на визначену у договорі та фактично надану суму кредиту у розмірі 12 100,00 грн, фіксовану процентну ставку у розмірі 5 445,00 грн, сума заборгованості відповідачки становить 17 545,00 грн.

У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на статтю 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до положень статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З огляду на частину 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Суд апеляційної інстанції встановив, що 26 січня 2023 року відповідачкою був підписаний договір № 1146-1761, за умовами якого їй надано кредит у розмірі 12 100,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що під час підписання договору про відкриття кредитної лінії сторони погодили умови надання всіх послуг, зокрема, предмет договору, порядок та умови надання кредиту, порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, відповідальність.

Задовольняючи позов частково та стягуючи суму кредиту у розмірі 12 100,00 грн, фіксовану процентну ставку у розмірі 5 445,00 грн, а разом 17 545,00 грн, суд першої інстанції виходив з того, що пункт 4.6. договору щодо нарахування відсотків за користування кредитом суперечить умовам договору, яким визначено фіксований тип процентної ставки, та по суті у зазначеному пункті визначено розмір нарахування штрафних санкцій. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що визначені у пункті 4.9 та пункті 4.10 договору реальна річна процентна ставка у розмірі 756 335,0 % та орієнтовна загальна вартість кредиту у розмірі 121 000,00 грн свідчать про несправедливі умови договору і фактично є надмірним тягарем для відповідачки щодо сплати кредиту.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Згідно зі частиною 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

У постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року у справі №191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18) зазначено, що положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню».

Судом першої інстанції не враховано, що відповідно до пункту 4.8 кредитного договору, строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 21 листопада 2023 року. Строк договору є рівним строку кредитування (в частині виконання).

Відповідно до 4.3. кредитного договору, плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована. Процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за промоставкою та/або пільговою, та/або зниженою процентними ставками.

Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності.

У частині 4 пункту 1.1. кредитного договору зазначено, що проценти за користування кредитом - грошові кошти, які згідно з договору позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю за користування кредитом. Нарахування процентів здійснюється за процентними ставками, що визначені у договорі.

Згідно з частиною 1 пункту 1.1 кредитного договору, базовий період сплати відсотків - проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Кількість днів у базовому періоді вказана у розділі 4 цього договору і визначена сторонами на підставі пропозиції кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання кредиту через веб-сайт позикодавця.

У пункті 2.3. кредитного договору зазначено, що для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування згідно з наступним розрахунком: дата видачі кредиту - 26 січня 2023 року; останній календарний день першого базового періоду - 12 лютого 2023 року; сума кредиту - 12 100,00 грн; нараховані проценти за користування кредитом - 5 445,00 грн; разом до сплати - 17 545,00 грн.

Згідно з пунктом 4.6. кредитного договору, нарахування процентів за користування здійснюється кредитом, на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день повернення всієї суми починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3,00 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за промоставкою та/або зниженою, та або пільговою процентною ставкою).

Пільгова процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця.

Знижена процентна ставка становить - 2,50 % за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору.

Тобто, умовами кредитного договору передбачено нарахування процентів протягом строку дії кредитного договору. Базовий період - період (строк) протягом якого боржник (позичальник) буде сплачувати саме відсоток за користування кредитом (в даному випадку - 18 днів), який він сам обирає при заповнення заявки на отримання грошових коштів. А строк кредитування - строк на який видаються грошові кошти позичальнику, якими він може користуватися (в даному випадку - 300 днів).

Колегія суддів встановила, що між сторонами погоджено строк кредитування згідно з пунктом 4.8. договору, а саме 300 календарних днів (до 21 листопада 2023 року), протягом якого позивач має право нараховувати проценти за користування кредитом, розмір яких визначено в пунктах 4.6 та 10.1 договору, а тому судом першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що строк договору є саме 18 днів, а не 300 календарних днів, як це визначено згідно з умовами договору, що мало наслідком прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, у період з 26 січня до 12 лютого 2023 року (включно) відповідачу нараховувалась промо процентна ставка 2,5 %, оскільки відповідно до умов кредитного договору протягом першого базового періоду користування кредитом позичальник може скористатися правом користування кредитом за пільговою ставкою; у період з 13 до 20 лютого 2023 року (включно) - застосовано стандартну процентну ставку 3,0 % у зв`язку із простроченою заборгованістю; 20 лютого 2023 року відповідач сплатив заборгованість за кредитним договором у сумі 8 349,00 грн, які були зараховані на погашення відсотків відповідно до умов кредитного договору; у період з 21 лютого до 10 березня 2023 року (включно) відповідачу нараховувалась знижена процентна ставка 2,5 %, відповідно до умов кредитного договору; у період з 11 до 13 березня 2023 року (включно) - застосовано стандартну процентну ставку 3,0 % у зв`язку із простроченою заборгованістю; 13 березня 2023 року відповідач сплатив заборгованість за кредитним договором кошти у сумі 6 534,00 грн, які були зараховані на погашення відсотків відповідно до умов кредитного договору; у період з 14 до 31 березня 2023 року (включно) відповідачу нараховувалась знижена процентна ставка 2,5 %, відповідно до умов кредитного договору; 21 квітня 2023 року відповідач сплатив заборгованість за кредитним договором кошти у сумі 2 000,00 грн, які були зараховані на погашення відсотків відповідно до умов кредитного договору; 22 квітня 2023 року відповідач сплатив заборгованість за кредитним договором у сумі 1 000,00 грн, які були зараховані на погашення відсотків відповідно до умов кредитного договору; у період з 01 квітня до 21 листопада 2023 року застосовано стандартну проценту ставку 3,0 % у зв`язку з простроченою заборгованістю.

Колегія суддів вважає, що позивачем в умовах договору детально описано, що є саме базовим періодом (пункт 1.1. договору) та інформація про строк договору (пункт 4.8. договору).

Крім того, аналогічна інформація щодо базового періоду, а також інформація про строк кредитування викладена в Правилах відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів).

Згідно з пунктом 11.1. кредитного договору, договір та правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця (https://credos.com.ua/) , повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.

Отже, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» детально було описано інформацію як щодо базового періоду, так і щодо строку кредиту (строку кредитування), у зв`язку з чим суд першої інстанції помилково здійснив припущення, що строк договору (кредитування) є 18 днів, а не 300 календарних днів, як визначено в умовах договору.

Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, судом першої інстанції не було в повному обсязі з`ясовано обставини справи, зокрема інформації щодо строку договору (кредитування) (згідно з пунктом 4.8. договору - 300 календарних днів (до 21 листопада 2023 року), як підстави для належного нарахування процентів за користування кредитом, що мало наслідком часткове задоволення позову, а саме, нарахування процентів за користування кредитом в межах 18, а не 300 календарних днів, як зазначено в умовах договору (пункт 4.8. договору).

Тобто, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» має право нарахування процентів за користування кредитом в межах строку договору (кредитування) згідно з пунктом 4.8. договору, а саме: 300 календарних днів (до 21 листопада 2023 року), що останнім і було здійснено та відображено в розрахунку заборгованості.

Пункт 4.8. договору є чинним та погоджений між сторонами. Відповідач не звертався до суду з позовною заявою та/або зустрічним позовом про визнання договору та/або умов договору, зокрема пункт 4.8. договору недійсним, що свідчить про належність та дійсність умов договору, зокрема, щодо строку договору (кредитування) протягом якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» має право на нарахування процентів за користування кредитом.

Додатково необхідно звернути увагу, що Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту укладання договору.

Також, відповідно до пункту 6.9. договору позичальник має право протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня укладення Договору відмовитися від Договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, про що зобов`язаний повідомити кредитодавця до закінчення вказаних 14 (чотирнадцяти) календарних днів шляхом направлення відповідного повідомлення у письмовій формі на адресу кредитодавця. В такому випадку позичальник зобов`язаний протягом 7 (семи) календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від кредитного договору повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з договором, та сплатити проценти за період з дня одержання кредиту до дня його повернення за ставкою, яка діяла під час фактичного користування кредитом.

Проте, відповідачка правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладення кредитного договору протягом чотирнадцяти днів не скористалася та продовжувала користуватись кредитом на умовах, погоджених сторонами.

Також необхідно зазначити, що у постанові від 28 березня 2018 року в справі 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до частини 1 статті 1048 та частини 1 статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, позивачем дотримано вимоги статей 1048, 1056-1 ЦК України щодо встановлення розміру процентів за користування кредитом.

Колегія суддів вважає, що посилання суду першої інстанції на несправедливість умов договору з підстав, визначених Законом України «Про захист прав споживачів» є помилковими.

Так, згідно з пунктом 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 зазначив про відсутність підстав, передбачених пунктом 5 частиною третьою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо недійсності кредитного договору чи окремих його пунктів, оскільки максимальний розмір пені, нарахований кредитодавцем, не перевищує 50 відсотків від суми кредиту.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.

Тобто, норма закону, зокрема пунктом 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» може бути застосована до вимог про нарахування пені, а не до всіх умов договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що позивач не здійснював будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону, що визначені в пункті 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з наданим розрахунком заборгованості, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснює лише нарахування за процентами (згідно з пунктом 4.6. та пунктом 10.1. договору) за користування кредитом в строк договору (згідно з пунктом 4.8. договору), що погоджений між сторонами.

Отже, з наведеного вбачається, що суд першої інстанції помилково ототожнював проценти за користування кредитом (правове регулювання яких передбачене відповідно статтями 1048, 1056-1 ЦК України), що нараховуються протягом строку договору (пункт 4.8. договору) з неустойкою (пенею) у разі невиконання (порушення, прострочення) зобов`язань боржником за договором.

Умови кредитного договору щодо нарахування відсотків не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому статтею 627 ЦК України.

Відповідачка взяла на себе зобов`язання та не виконала їх належним чином. Проценти, визначені у договорі, жодним чином не суперечать вимогам чинного законодавства. Відповідачка була ознайомлена з усіма умовами договору та погодилася із ними.

Таким чином, позивач має законне право на нарахування процентів (згідно з п. 4.6. та п.10.1. договору) протягом строку договору (згідно з п. 4.8. договору), що останнім і було здійснено та відображено у розрахунку заборгованості.

Проценти за користування кредитом визначено відповідно до статей 1048, 1054, 1056-1 ЦК України та не є компенсацією у разі невиконання зобов`язань за договором в розумінні пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неповністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд зазначає, що висновок суду про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості за кредитним договором від 26 січня 2023 року № 1146-1761 в розмірі 17 545,00 грн є необґрунтованим.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до розрахунку заборгованості, у ОСОБА_1 утворилася заборгованість у розмірі 42 617,00 грн, у тому числі: 12 100,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 30 517,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимоги про стягнення відсотків підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За таких підстав з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплаті судового збору: за подання позовної заяви в сумі 1 424,25 грн та за подання апеляційної скарги на рішення суду в сумі 3 633,60 грн, всього 5 075, 85 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити.

Заочне рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (, адреса: бул-р. Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133) прострочену заборгованість за нарахованими відсотками за кредитним договором від 26 січня 2023 року № 1146-1761 у розмірі 42 617 (сорок дві тисячі шістсот сімнадцять) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (, адреса: бул-р. Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133) 1 424 (одну тисячу чотириста двадцять чотири) грн 25 коп. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції і 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн 60 коп. судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Є.П. Євграфова

Т.О. Писана