ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 711/2244/24
Провадження № 22-ц/821/578/25
категорія: 311000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

секретаря Глущенко І. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Міністерство економіки України, Державне підприємство «Черкаський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», Державне підприємство«Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економіки України, Державного підприємства «Черкаський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», Державного підприємства «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» про стягнення заробітної плати, у складі: головуючого судді Демчика Р. В., повний текст рішення складено 30 грудня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Міністерства економіки України, ДП «Черкаський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», ДП «Полтавський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про стягнення заробітної плати.

Позовні вимоги мотивує тим, що згідно контракту від 26.04.2016 № 6, укладеного між ним та Міністерством економічного розвитку і торгівлі та наказу міністра Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 26.04.2016 № 38-п, його було призначено директором ДП «Черкасистандартметрологія». Дія та умови контракту неодноразово продовжувалися додатковими угодами.

06.03.2019 Мінекономіки України уклало з ним новий контракт № 8. Дія та умови контракту неодноразово продовжувалися додатковими угодами.

Наказом Мінекономіки від 29.12.2023 № 80-П його було звільнено із займаної посади 31.12.2023.

Зазначає, що умовами контракту № 6 від 26.04.2016 (р. 3) передбачено умови матеріального забезпечення директора. Зокрема (п. 3.1) передбачає виплату премії за підсумками роботи за рік за виконання умов і диференційованих показників, встановлених додатком до цього контракту у відповідності до розпорядчих документів Мінекономрозвитку.

Аналогічне положення, щодо виплати премії за підсумками роботи передбачено і в контракті № 8 від 06.03.2019.

18.05.2017 Міністерство економічного розвитку видало наказ № 726 «Про затвердження положень, що регулюють питання умов оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній власності, та об`єднань державних підприємств, що належать до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України».

У вищезазначеному положенні передбачено (п. 14) наступне - премія за результатами за рік нараховується за погодженням з Мінекономрозвитку.

Премія за квартал та за рік керівнику підприємства не нараховується у разі (п.17 Положення): отримання чистого збитку, крім випадків, коли керівнику підприємства встановлено коефіцієнт ефективності у вигляді зниження рівня збитковості суб`єкта господарювання; збільшення розміру заборгованості підприємства з виплати заробітної плати у звітному періоді, за який нараховується премія, порівняно з попереднім звітним періодом; несвоєчасної сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

На виконання вимог наказу Міністерства економічного розвитку № 726 від 18.05.2017, ДП «Черкасистандартметрологія» 15.02.2022 направило для розгляду та затвердження матеріали щодо преміювання керівника за 2021 рік з додатком - звіт про виконання умов та диференційованих показників преміювання керівника за 2021 рік та розрахунок цих показників.

На виконання листа Міністерства економіки № 2821-03/25513-08 від 18.05.2022, було надано звіт про виконання умов та диференційованих показників преміювання керівника за 2021 рік та розрахунок цих показників, та аудиторський звіт, щодо фінансової звітності підприємства за 2021 рік.

15.02.2024 ДП «Черкасистандартметрологія» направило на адресу Міністерства економіки матеріали щодо преміювання керівника за 4-й квартал 2023 року з наступними додатками: звіт керівника підприємства про виконання показників ефективності використання державного майна і прибутку, а також майнового стану підприємства за 2023 рік; звіт про виконання умов та диференційованих показників преміювання за 4-й квартал 2023 року.

Міністерство економіки України, не направляло на адресу ДП «Черкасистандартметрологія» листа-погодження щодо розгляду питання виплати премії керівнику за 2021 рік та 4-й квартал 2023 року, не зважаючи на своєчасно надані розрахунки у відповідності до вимог контракту про надання погодження на преміювання директора.

Станом на 29.12.2023 у Міністерства економіки України були всі необхідні документи для прийняття рішення про виплату премії за підсумками 2021 року: звіт про виконання умов та диференційованих показників преміювання керівника за 2021 рік та розрахунок цих показників, та аудиторський звіт, щодо фінансової звітності підприємства за 2021 рік.

Станом на 15.03.2024 у Міністерства економіки України були всі необхідні документи для прийняття рішення про виплату премії за 4-й квартал 2023 року (лист щодо погодження премії та відповідні розрахунки від 28.02.2024 № 07-26/137).

З врахуванням того, що згідно з наказом міністерства про реорганізацію ДП «Черкасистандартметрологія» шляхом приєднання до ДП «Полтавастандартметрологія», ДП «Полтавастандартметрологія» є правонаступником усього майна. Датою виникнення універсального правонаступництва ДП «Полтавастандартметрологія» щодо ДП «Черкасистандартметрологія» що припиняється слід вважати дату видання наказу, з якої він правонаступник.

Наказом Мінекономіки № 19019 від 08.12.2023 (п. 6) передбачено «Установити, що ДП «Полтавастандартметрологія» є правонаступником усіх майнових прав та немайнових прав та обов`язків ДП «Черкасистандартметрологія».

Просить суд визнати протиправними дії Міністерства економіки стосовно не погодження виплати премії ОСОБА_1 за 2021 рік та 4-й квартал 2023 року та стягнути з ДП «Полтавський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», премію за підсумками роботи за 2021 рік у розмірі 501782,40 грн та премію 4-й квартал 2023 року у розмірі 122289,23 грн, як правонаступника ДП «Черкасистандартметрологія».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що погодження нарахування заохочувальних виплат відноситься до дискреційних повноважень Міністерства економіки України при встановленні досягнутих результатів праці працівника, тому суд дійшов висновку, що відповідачем - Міністерством економіки України не були порушені права позивача ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції також зазначив, що погодження Мінекономіки на виплату премії ОСОБА_1 за підсумками роботи не надало, тому у ДП «Полтавський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» були відсутні підстави для виплати відповідних премій.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій 13 лютого 2025 року, ОСОБА_1 , вважаючи рішення суду незаконним та необгрунтованим, просив скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2024 року. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у Міністерства економіки України були всі необхідні документи для прийняття рішення про виплату спірних премій.

Щодо аргументів Міністерства економіки України про невиконання позивачем умов контракту зазначає наступне.

ДП «Черкасистандартметрологія» щомісяно подавало звіт про відсутність будь-якої заборгованості з виплати зарплати працівникам як у поточних періодах, так і в попередніх.

Аналогічна ситуація із сплатою до бюджет податків та інших платежів.

Погіршення фінансово-господарського стану підприємства у 2021 році порівняно з 2020 роком не відбулося. Напвпаки, зріс обсяг чистого доходу від реалізації продукції, робіт та послуг.

Зазначає, що розрахунки щодо нарахування премії керівника за підсумками роботи у 2021 році свідчить про те, що директором було виконано в повному обсязі всі показники, які впливають на розмір премії за відповідний період, а підприємство забезпечило прибутковий рівень господарювання.

Крім того Міністерство економіки Українив при прийнятті рішення про відмову у виплаті премій згідно контракту за підсумками роботи за 2021 рік та за 4 квартал 2023 року в будь-якому випадку повинно було інформувати позивача.

14.03.2025 Міністерством економіки України подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 в повному обсязі, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 груднґя 2024 року залишити без змін.

Вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними, необґрунтованими та незаснованими на правових нормах, які б підтвердували порушення закону зі сторони Мінекономіки.

Окрім цього, судом першої інстанції зроблено правомірний висновок, що аргументи позивача про обов`язок відповідача виплатити йому премію є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, зокрема п. 3.1 контракту № 8, відповідно до якого керівникові можуть виплачуватися премія за підсумками роботи за квартал чи рік. Тобто рішеня Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.12.2024 є законним та обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

Віповідачем ДП «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» також подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.12.2024 залишити без змін.

Зазначає, що Придніпровський районний суд м. Черкаси в оскаржуваному рішенні обґрунтовано дійшов висновку, що виплата премій як форма заохочення є правом роботодавця, а не його обов`язком. Вона не може мати обов`язкового характеру та бути закріплена в контракті як зобов`язання роботодавця, оскільки рішення про нарахування таких виплат належить до його дискреційних повноважень і залежить від оцінки досягнутих працівником результатів.

Вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 безпідставними, необґрунтованими та незаснованими на правових нормах, які б підтверджували порушення закону зі сторони відповідачів у справі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

26.04.2016 між Міністерством економічного розвитку і торгівлі України та ОСОБА_1 укладено контракт № 6 про призначення його на посаду генерального директора Державного підприємства «Черкаський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на термін з 28.04.2016 по 28.04.2017 (т.1 а.с. 7-16).

Відповідно до п. 1.1 контракту, згідно із цим контрактом Директор зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію Підприємства здійснювати поточне управління підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна, а Мінекономрозвитку зобов`язується створювати необхідні умови для матеріального забезпечення й організації праці Директора (т.1 а.с. 7).

06.03.2019 між Міністерством економічного розвитку і торгівлі України та ОСОБА_1 укладено контракт № 8 про призначення його на посаду генерального директора Державного підприємства «Черкаський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на термін з 07.03.2019 по 06.03.2022 (т.1 а.с. 28-33).

Пунктом 3.1. контракту передбачено, що за виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, Директору нараховується заробітна плата за рахунок частки доходу, одержаного підприємством у результаті його господарської діяльності, виходячи з установлених йому: посадового окладу в розмірі 25080,00 грн і фактично відпрацьованого часу: премії за підсумками роботи за квартал за виконання умов і диференційованих показників, установлених розпорядчими документами Мінекономрозвитку; премії за підсумками роботи за рік за виконання умов і диференційованих показників, установлених додатком 2 до цього контракту відповідно до розпорядчих документів Мінекономрозвитку (т.1 а.с. 29).

Пунктом 3.1 контракту № 8 визначено вичерпний перелік випадків, коли премія за підсумками роботи за квартал директору підприємства не нараховується, а саме:

настання нещасного випадку (травми), що спричинив(ла) середні або тілесні ушкодження працівнику або його смерть, що сталися з вини Підприємства у процесі виконання працівником трудових обов`язків;

підтверджених первинними документами скарг з боку споживачів щодо якості наданих Підприємством послуг, виконаних робіт та реалізованих товарів;

наявності порушень трудової дисципліни;

невиконання наказів Мінекономрозвитку та доручень його керівництва щодо діяльності Підприємства, отриманих на паперових носіях інформації або у вигляді електронного документа у формі листів, запитів, повідомлень тощо, а також порушення строків їх виконання без поважних причин;

отримання чистого збитку, крім випадків, коли директору Підприємства встановлено коефіцієнт ефективності у вигляді зниження рівня збитковості суб`єкта господарювання;

збільшення розміру заборгованості Підприємства з виплати заробітної плати у звітному періоді, за який нараховується премія, порівняно з попереднім звітним періодом;

несвоєчасної сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Премія за підсумками роботи за рік директору Підприємства не нараховується в разі:

наявності узгоджених штрафних санкцій до Підприємства з боку контролюючих органів за період перебування на посаді;

незабезпечення виконання вимог законодавства з питань охорони праці, протипожежної безпеки та дотримання режиму секретності; невиконання директором Підприємства умов контракту;

невиконання Директором Підприємства умов контракту;

отримання чистого збитку, крім випадків, коли директору Підприємства встановлено коефіцієнт ефективності у вигляді зниження рівня збитковості суб`єкта господарювання;

збільшення розміру заборгованості Підприємства з виплати заробітної плати у звітному періоді, за який нараховується премія, порівняно з попереднім звітним періодом;

несвоєчасної сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів (т.1 а.с. 29).

Приміткою до додатку 2 «Диференційовані показники преміювання директора державного підприємства за результатами роботи за рік» визначено: «Умови та розміри виплати премії визначаються нормативно-розпорядчими документами Міністерства» (т.1 а.с. 32).

15.02.2024 ДП «Черкасистандартметрологія» направило на адресу Міністерства економіки України матеріали щодо преміювання за підсумками роботи за 2021 рік кервника підприємства ОСОБА_1 відповідно до наказу Мінекономрозвитку від 17.07.2017 № 1024 та звіт керівника підприємства за результатами виконання показників, передбачених контрактом (т.1 а.с. 53, 55 ).

Додатковою угодою № 12 від 26.12.2022 до контракту № 8 від 06.03.2019, яка є невід`ємною частиною контракту абзац 2 п. 3.1 розділу 3 контракту № 8 від 06.03.2019 викладено в такій редакції «посадовий оклад в розмірі 41400 грн і фактично відпрацьованого часу» (т.1 а.с. 47).

Додатковою угодою № 13 від 03.03.2023 до контракту № 8 від 06.03.2019, яка є невід`ємною частиною контракту, у тексті контракту № 8 від 06.03.2019 слова та цифри «06 березня 2023 року» змінено словами та цифрами «31 грудня 2023 року» (т.1 а.с. 51).

Матеріали справи містять диференційовані показники преміювання Директора ДП «Черкаський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» за підсумками роботи Додаток № 2 до контракту від 06.03.2019 № 8 за 2019, 2020, 2021, 2022 та 2023 роки (т. 1 а.с. 31, 38, 41, 46, 50).

Також містять показники ефективності використання державного майна і прибутку, а також майнового стану ДП «Черкаський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», які враховуються під час укладання контракту з керівником підприємства, що у державній власності Додаток № 1 до контракту від 06.03.2019 № 8 за 2019, 2020, 2021, 2022 та 2023 роки (т. 1 а.с. 33, 37-38, 42, 47-48, 49-50).

Згідно звіту про виконання умов та диференційованих показників преміювання за 4 квартал 2023 року зазначено виконання умов преміювання (т.1 а.с. 58).

На 59-60 аркушах першого тому справи наявний звіт керівника підприємства про виконання показників ефективності використання державного майна і прибутку, а також майнового стану підприємства керівник ОСОБА_1 , ДП «Черкаський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» звітний період (квартал, рік) 2023 рік з відтворенням показників передбачених контрактом та фактичного виконання.

Наказом міністерства економіки України від 29.12.2023 № 80-П звільнено ОСОБА_1 з посади директора ДП «Черкасистандартметрологія» 31.12.2023 у зв`язку з закінченням строку трудового договору (т.1 а.с. 65).

Наказом Міністерства економіки України № 19019 від 08.12.2023 внесено зміни до наказу Міністерства економіки України від 29.06.2023 № 6813 «Про реорганізацію державних підприємств, що здійснюють діяльність у сферах стандартизації, метрології та метрологічної діяльності, оцінки відповідності та захисту прав споживачів», а саме:

- пункт 1 наказу викласти в такій редакції: «Реорганізувати ДП «Черкасистандартметрологія» шляхом його приєднання до ДП «Полтавастандартметрологія».

- пункт 6 викласти в такій редакції: «Установити, що ДП «Полтавастандартметрологія» є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків ДП «Черкасистандартметрологія» (т.1 а.с. 61-64).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін та переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 97 КЗпП України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.

Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (ч. 2 ст. 97 КЗпП України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті (ч. 3 ст. 97 КЗпП України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами (ч. 4 ст. 97 КЗпП України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин щодо премії за 2021 рік).

Роботодавець (роботодавець - фізична особа) не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами (ч. 4 ст. 97 КЗпП України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин щодо премії за 4 квартал 2023 року).

Трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ними органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (ч. 1 ст. 21 КЗпП України).

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (ч. 3 ст. 21 КЗпП України).

Оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, умов колективного договору і пов`язана з виконанням умов контракту (ст. 20 ЗУ «Про оплату праці»).

Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про оплату праці» до структури заробітної плати входять основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з пп. 3 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 19 травня 1999 року № 859 «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об`єднань державних підприємств» керівникам центральних органів виконавчої влади, Голові Ради міністрів Автономної Республіки Крим, керівникам місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, наглядовій раді суб`єкта господарювання державного сектору економіки, а також керівнику уповноваженого суб`єкта господарювання з управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі, які укладають контракти з керівниками підприємств, заснованих на державній власності, у тому числі казенних, та об`єднань державних підприємств, утворених центральними органами виконавчої влади відповідно до законодавства, підприємств, які належать Автономній Республіці Крим, підприємств, заснованих на комунальній власності, надано право встановлювати такі виключні умови оплати праці: умови, диференційовані показники та розміри преміювання за підсумками роботи за квартал у розмірі до трьох місячних посадових окладів керівника підприємства; рік у розмірі до двадцяти чотирьох місячних посадових окладів керівника підприємства.

Водночас у разі: наявності заборгованості підприємства з виплати заробітної плати у відповідному квартальному або річному звітному періоді розмір премії за такий період повинен становити не більше 20 відсотків максимально дозволеного розміру премії відповідно до цієї постанови;

збільшення розміру заборгованості підприємства з виплати заробітної плати у поточному квартальному або річному звітному періоді порівняно з попереднім аналогічним звітним періодом премія за такий поточний звітний період не нараховується;

погіршення якості роботи, невиконання умов контракту, порушення трудової дисципліни премія зменшується або не нараховується у тому звітному періоді, коли виявлено відповідне порушення (за окремим рішенням);

незатвердження (непогодження) в установленому законодавством порядку річного фінансового плану винагорода (премія) не нараховується.

Спірні правовідносини у даній справі винили у зв`язку з невиконанням відповідачами взятих на себе зобов`язань з виплати ОСОБА_1 заробітної плати (премії) за умовами контракту, укладеного між сторонами, а саме річної премії за 2021 рік та премії за 4-й квартал 2023 року.

Правове становище осіб, які працюють за контрактом, істотно відрізняється від правового статусу працівників, які виконують свої трудові обов`язки відповідно до трудового договору.

Трудовий контракт є особливою угодою про працю, водночас має певні відмінності від трудового договору.

Найважливішою відмінністю контракту від традиційного трудового договору є співвідношення нормативного та договірного регулювання трудових відносин.

У трудовому договорі умови праці та матеріального забезпечення працівника переважно встановлюються нормативно-правовими актами (законами, підзаконними так локальними правовими актами) та, зазвичай, лише окремі з умов договору встановлюються самими сторонами, зокрема, це умови про безпосередню трудову функцію працівника, місце та початок роботи, в окремих випадках про оплату праці.

При укладенні контракту переважає договірне регулювання істотних та інших умов праці, а також умов, що стосуються соціально-побутової сфери. На стадії укладення контракту сторони обговорюють питання щодо обсягу роботи та вимог до якості й строків її виконання, строку дії контракту, прав, обов`язків та взаємної відповідальності сторін, умов оплати й організації праці, матеріального забезпечення, підстав припинення і розірвання контракту, соціально-побутових та інших умов, необхідних для виконання взятих на себе сторонами зобов`язань, з урахуванням специфіки роботи, професійних особливостей та фінансових можливостей підприємства, установи чи організації.

Трудовий контракт є формою індивідуального договірного регулювання трудових відносин, а також інших, пов`язаних із виконанням сторонами прийнятих зобов`язань. Трудовий контракт не лише встановлює трудові відносини, а й визначає їх зміст, забезпечуючи при цьому специфічні інтереси роботодавця і працівника. Контракт спрямовується на забезпечення реалізації особистих, індивідуальних інтересів, які, отримуючи певну фіксацію і визнання, перетворюються у суб`єктивні права. У контракті встановлюються спеціальні заходи забезпечення виконання прийнятих на себе сторонами зобов`язань, що не є притаманними іншим видам трудового договору.

Підсумовуючи, контракт базується на договірному регулюванні трудових відносин роботодавця та працівника як сторін такого особливого договору.

Юридичне значення умов трудового договору (контракту) полягає в такому: а) вони є обов`язковими для працівника та роботодавця; б) впливають на юридичну долю договору та трудових правовідносин, що виникають на його підставі; в) їх невиконання може викликати негативні правові наслідки.

Загальним для права принципом є обов`язковість умов укладеного договору для його сторін, договір повинен виконуватися, його наявність і зміст створює обов`язки для обох його сторін. Відповідно, ця загальна засада поширюється й на трудовий контракт як різновид трудового договору.

Трудове право є частиною права приватного, через що має підкорятися правовому режиму цивільного права, яке в приватноправовій сфері домінує. Такі висновки узгоджуються із правилами щодо субсидіарного застосування приписів ЦК України до трудових правовідносин, сформульованими у ч. 1 ст. 9 ЦК України.

Тож у всіх випадках, коли спеціальні норми трудового права не врегульовують того чи іншого питання, воно має вирішуватися відповідно до приписів ЦК України, який є стрижнем цивільного законодавства і максимально заповнює усі прогалини, допущені в окремих його спеціальних сферах (включаючи трудове законодавство). Також засади цивільного законодавства (ст. 3 ЦК України) визначають зміст і спрямованість правового регулювання усіх сфер приватноправових відносин, включаючи трудові відносини, через що навіть чіткі спеціальні норми трудового законодавства не підлягають застосуванню, якщо вони суперечать принципам приватного (цивільного) права.

Свобода договору є однією із загальних засад (принципів) приватного права (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Зміст договору визначається у ст. 6 та ст. 627 ЦК України.

Трудовий контракт є різновидом трудового договору, а трудовий договір є, в основі своїй, таким самим приватноправовим договором, як і будь-який інший, постаючи лише як окремий специфічний вид у складі договірного типу договорів про виконання робіт і надання послуг.

Тому на усі види трудових договорів (включаючи і трудовий контракт) поширюються правила ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Водночас потрібно враховувати, що принцип свободи договору більшою мірою реалізований у трудовому контракті, аніж у інших видах трудових договорів.

За таких обставин до трудових відносин, що виникли з трудового контракту, можуть застосовуватися окремі правила ЦК України, які безпосередньо не суперечать положенням КЗпП України, а також засадам і принципам трудового законодавства.

У постанові від 09 вересня 2019 року у справі № 174/780/16-ц (провадження № 61-34732св18) Верховний Суд зазначив, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок i доплат, потрібно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюється дія зазначених нормативно-правових актів, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках i за умов, передбачених цими актами. З мотивів браку грошових коштів у здійсненні зазначених виплат може бути відмовлено в тому разі, коли їх виплата обумовлена в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.

З урахуванням того, що спірні правовідносини з виплати премій регулюються трудовим контрактом, тому саме його положення має враховувати суд та застосовувати під час вирішення спору про виплату премій працівникові, враховуючи принципи свободи та обов`язковості для сторін укладеного ними договору.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, яка викладена у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 760/1125/20-ц.

Верховний Суд у вказаній вище постанові також зазначив, що за нормами трудового права премії виплачуються працівникові як заохочувальна, а також як обов`язкова складова частини заробітної плати (виробнича премія).

Питання преміювання практично не входить до сфери державного регулювання оплати праці, постаючи як предмет локальної (положення про преміювання, інші локальні акти) та договірної (колективні договори та угоди, конкретні трудові договори) регламентації.

Будучи складовими структури заробітної плати, заохочувальні та виробничі премії відрізняються за підставами нарахування й виплати.

У тому разі, якщо премія виплачується як заохочення за плідну працю або інші досягнення працівника в роботі, тоді її нарахування і виплата повністю залежить від оцінки праці та волі роботодавця.

Заохочувальна виплата у виді премії може застосовуватися роботодавцем до працівника, а може і не застосовуватися, і тому за своєю правовою природою заохочувальна премія не є гарантованою для працівника і може йому не нараховуватися роботодавцем.

У тому ж випадку, якщо премія є фактично додатковою заробітною платою, тобто складовою оплати праці, розмір якої визначається роботодавцем на підставі певних критеріїв, визначених законом або трудовим договором (контрактом), тоді виплата такої премії не залежить виключно від волі роботодавця, оскільки він є пов`язаним умовами трудового договору або нормативно-правовим актом, який регулює питання оплати праці працівника на підприємстві (в організації).

Для надання правової визначеності і прогнозованості дій учасників трудових відносин умови нарахування і виплати виробничої премії визначаються заздалегідь. Тобто під час укладення трудового договору (контракту) працівник і роботодавець досягають угоди про умови отримання виробничої премії за встановленими показниками преміювання. Досягнення угоди між працівником і роботодавцем щодо показників виплати виробничої премії свідчить про те, що останній взяв на себе зобов`язання нарахувати і виплатити таку премію працівникові, якщо той виконає виробничі завдання і функції відповідно до умов трудового договору (контракту). Принциповим у питанні виплати виробничої премії є її розмір, який прямо залежить від конкретних результатів праці працівника, які оцінюються відповідно до раніше визначених показників преміювання.

Премія, яка відповідно до умов трудового договору (контракту) пов`язана з виконанням виробничих завдань і функцій працівника та має заздалегідь обумовлені працівником і роботодавцем критерії (показники) преміювання, є обов`язковою виплатою, розмір якої залежить від конкретних результатів роботи працівника, що не було враховано судом першої інстанції.

Відповідно до умов п. 3.1. контракту № 8 від 06.03.2019 укладеного між Міністерством економічного розвитку і торгівлі України та ОСОБА_1 передбачено, що за виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, Директору нараховується заробітна плата за рахунок частки доходу, одержаного підприємством у результаті його господарської діяльності, виходячи з установлених йому: посадового окладу в розмірі 25080,00 грн і фактично відпрацьованого часу: премії за підсумками роботи за квартал за виконання умов і диференційованих показників, установлених розпорядчими документами Мінекономрозвитку; премії за підсумками роботи за рік за виконання умов і диференційованих показників, установлених додатком 2 до цього контракту відповідно до розпорядчих документів Мінекономрозвитку.

Неодноразово між сторонами укладались додаткові угоди, що стосувались різних аспектів умов та оплати праці.

Також п. 3.1 контракту № 8 та пп. 16, 17 Положення від 17 липня 2017 року № 1024 про умови, критерії, диференційовані показники та розміри преміювання керівників підприємств заснованих на державній власності, та об`єднань державних підприємств, що належить до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, визначено вичерпний перелік випадків, коли премія за підсумками роботи не нараховується.

Згідно з п. 3.1 контракту № 8 визначено, що премія за підсумками роботи за квартал директору підприємства не нараховується у випадку:

настання нещасного випадку (травми), що спричинив(ла) середні або тяжкі тілесні ушкодження працівнику або його смерть, що сталися з вини Підприємства у процесі виконання працівником трудових обов`язків;

підтверджених первинними документами скарг з боку споживачів щодо якості наданих Підприємством послуг, виконаних робіт та реалізованих товарів;

наявності порушень трудової дисципліни;

невиконання наказів Мінекономрозвитку та доручень його керівництва щодо діяльності Підприємства, отриманих на паперових носіях інформації або у вигляді електронного документа у формі листів, запитів, повідомлень тощо, а також порушення строків їх виконання без поважних причин;

отримання чистого збитку, крім випадків, коли директору Підприємства встановлено коефіцієнт ефективності у вигляді зниження рівня збитковості суб`єкта господарювання;

збільшення розміру заборгованості Підприємства з виплати заробітної плати у звітному періоді, за який нараховується премія, порівняно з попереднім звітним періодом;

несвоєчасної сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Премія за підсумками роботи за рік директору Підприємства не нараховується в разі:

наявності узгоджених штрафних санкцій до Підприємства з боку контролюючих органів за період перебування на посаді;

незабезпечення виконання вимог законодавства з питань охорони праці, протипожежної безпеки та дотримання режиму секретності; невиконання директором Підприємства умов контракту;

невиконання Директором Підприємства умов контракту;

отримання чистого збитку, крім випадків, коли Генеральному директору Підприємства встановлено коефіцієнт ефективності у вигляді зниження рівня збитковості суб`єкта господарювання;

збільшення розміру заборгованості Підприємства з виплати заробітної плати у звітному періоді, за який нараховується премія, порівняно з попереднім звітним періодом;

несвоєчасної сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Приміткою до додатку 2 «Диференційовані показники преміювання генерального директора державного підприємства за результатами роботи за рік» визначено: «Умови та розміри виплати премії визначаються нормативно-розпорядчими документами Міністерства».

Відповідно до п. 16, п. 17 Положення від 17 липня 2017 року № 1024 премія за підсумками роботи за квартал керівнику підприємства не нараховується в разі:

настання нещасного випадку (травми), що спричинив(ла) середні або тяжкі тілесні ушкодження працівнику або його смерть, що сталися з вини підприємства у процесі виконання працівником трудових обов`язків;

підтверджених первинними документами скарг з боку споживачів щодо якості наданих підприємством послуг, виконаних робіт та реалізованих товарів;

наявності порушень трудової дисципліни;

невиконання наказів Мінекономрозвитку та доручень його керівництва щодо діяльності підприємства, отриманих на паперових носіях інформації або у вигляді електронного документа у формі листів, запитів, повідомлень тощо, а також порушення строків їх виконання без поважних причин;

отримання чистого збитку, крім випадків, коли керівнику підприємства встановлено коефіцієнт ефективності у вигляді зниження рівня збитковості суб`єкта господарювання;

збільшення розміру заборгованості підприємства з виплати заробітної плати у звітному періоді, за який нараховується премія, порівняно з попереднім звітним періодом;

несвоєчасної сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Премія за підсумками роботи за рік керівнику підприємства не нараховується в разі:

наявності узгоджених штрафних санкцій до підприємства з боку контролюючих органів за період перебування на посаді;

незабезпечення виконання вимог законодавства з питань охорони праці, протипожежної безпеки та дотримання режиму секретності;

невиконання керівником підприємства умов контракту;

отримання чистого збитку, крім випадків, коли керівнику підприємства встановлено коефіцієнт ефективності у вигляді зниження рівня збитковості суб`єкта господарювання;

збільшення розміру заборгованості підприємства з виплати заробітної плати у звітному періоді, за який нараховується премія, порівняно з попереднім звітним періодом;

несвоєчасної сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до п. 13 Положення від 17 липня 2017 року № 1024, керівник підприємства за результатами відповідних звітних періодів у терміни, передбачені для подання фінансової звітності, надає Мінекономрозвитку звіт про виконання умов та диференційованих показників преміювання за квартал і рік згідно з додатками 3 і 4 до цього Положення.

Пунктом 14 Положення від 17 липня 2017 року № 1024 передбачено, що премія за підсумками роботи за рік нараховується за погодженням з Мінекономрозвитку.

Відповідачами не надано належних та допустимих доказів наявності узгоджених штрафних санкцій до ДП «Черкасистандартметрологія», правонаступником якого є ДП «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» з боку контролюючих органів у 2021 та у 4 кварталі 2023 року. Також суду не представлено доказів незабезпечення виконання вказаним підприємством вимог законодавства з питань охорони праці, протипожежної безпеки та дотримання режиму секретності у звітному 2021 році та 4 кварталі 2023 року.

Відповідачами не наведено обґрунтувань (з наданням відповідних доказів) невиконання директором ДП «Черкасистандартметрологія» - ОСОБА_1 у 2021 році та 4 кварталі 2023 року умов контракту № 8 від 06.03.2019 (з відповідними змінами), як і відповідних реагувань, у разі їх виявлення, зокрема застосування заходів дисциплінарної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 , як директором було направлено на адресу Міністерства економіки України матеріали щодо преміювання за підсумками роботи, зокрема за 2021 рік та 4 квартал 2023 року кервника підприємства ОСОБА_1 відповідно до наказу Мінекономрозвитку від 17.07.2017 № 1024 та звіт керівника підприємства за результатами виконання показників, передбачених контрактом, в яких зазначено про виконання умов преміювання.

Зокрема, у звіті про виконанання умов та диференційованих показників преміювання за 2021 рік зазначено, що розмір премії керівника підприємства за 2021 рік складає 501782,4 грн, а у відповідному звіті за 4 квартал 2023 року зазначено премію у розмірі 122289,23 грн.

Будь-яких заперечень щодо вказаного розрахунку матеріали справи не містять і під час розгляду справи не заявлялись відповідачами.

Зі змісту наданої фінансової звітності ДП «Черкасистандартметрологія» за 2021 рік та за 4 квартал 2023 року також убачається, що на підприємстві відсутня прострочена заборгованість з виплати заробітної плати, отримання чистого збитку.

Також відповідачами суду не представлено належних та допустимих доказів несвоєчасної сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів ДП «Черкасистандартметрологія» у спірному періоді чи наявність штрафних санкцій від контролюючого органу. Клопотання про витребування відповідних доказів судом в суді першої інстанції не заявлялось.

Разом з тим, відповідачем ДП «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» були додані нові письмові докази до заперечення на відповіднь на відзив.

Слід зазначити, що зокрема, копія постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 711/6257/23 датована 19.10.2023, тобто інсувала на час розгляду справи судом першої інстанції та винесення оскаржуваного рішення.

Крім того, надаючи їх суду, відповідачем клопотання про долучення доказів не заявлялось, не було наведено суду поважних причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, апеляційний суд враховує правові висновки Верховного Суду в постанові від 19 травня 2021 року в справі № 488/1449/16-ц (провадження № 61-9308св20), де зазначено, що в порушення вимог ст. 367 ЦПК України позивач не надав доказів неможливості подання зазначених довідок про умови кредитування до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, тому апеляційний суд не мав процесуальних повноважень приймати вказані докази та вирішувати справу з посиланням на ці довідки.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що перегляд в апеляційному порядку справи на підставі доказів, які не надавалися до суду першої інстанції, суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства, відповідачем не надано докази неможливості подання нових доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, суд апеляційної інстанції на підставі ч. 3 ст. 367 ЦПК України позбавлений процесуальної можливості прийняти зазначені документи, як належні та допустимі докази та надати їм відповідну оцінку.

За викладеного апеляційний суд не може прийняти докази, які додані, оскільки не доведено неможливості їх подання до суду першої інстанції, у строки та спосіб визначені ст. 83 ЦПК України, з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 367 ЦПК України), за умови їх наявності у відповідача на момент подачі відзиву.

Отже, відповідачами не доведено та судом не встановлено підстав, за яких премія за підсумками роботи за 2021 рік та за 4 квартал 2023 року позивачу, як директору ДП «Черкасистандартметрологія», за умовами контракту № 8 від 06.03.2019 (зі змінами) - не нараховується.

Необхідно зауважити, що положення контракту № 8 від 06.03.2019 (зі змінами та доповненнями) не містить умов щодо звільнення роботодавця від обов`язку сплати працівнику премії за підсумками роботи за рік, зокрема, у випадку введення в Україні воєнного стану. Крім того, в судовому засіданні встановлено та сторонами не заперечувалось, що за результатами роботи 2022 року відповідна премія була виплачена ОСОБА_1 .

Сторони погодили особливі умови та порядок оплати праці, врегулювавши ці питання в контракті, укладеному із ОСОБА_1 . Роботодавець зобов`язався виплачувати заробітну плату працівникові у розмірі та на умовах, визначених у цьому контракті. За умовами трудового контракту заробітна плата (трудова винагорода) ОСОБА_2 складається з посадового окладу та щоквартальних і річної премій (п. 3.1 трудового контракту).

Виплата обох частин трудової винагороди є обов`язковою для роботодавця з тією лише різницею, що розмір першої (посадовий оклад) є незмінним, а розмір другої частини оплати праці (щоквартальні та річна премії) є змінюваним.

Аналіз змісту п. 3.1 контракту дає підстави для висновку, що виплата премій за трудовим контрактом є обов`язковою, крім випадків, коли роботодавець (Мінекономрозвитку) не встановить існування підстав, передбачених цим контрактом, для ненарахування та невиплати таких премій.

Тож премії, передбачені у п. 3.1 трудового контракту, є преміями, пов`язаними з виконанням виробничих завдань і функцій, і в розумінні ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про оплату праці» є елементом додаткової заробітної плати, адже відрізняються регулярністю нарахування та виплати з можливістю їх зменшення чи ненарахування лише за певних умов.

На контракт, як особливу форму трудового договору, поширюються норми законодавчих, інших нормативно-правових актів, які стосуються трудового договору, в тому числі принцип обов`язковості умов укладеного договору для його сторін. Зміни та доповнення до контракту вносяться тільки за домовленістю сторін, складеною у письмовій формі.

У спірних правовідносинах щоквартальні та річна премії не є винагородою, що має разовий характер і застосовується як захід заохочення працівника на підставі ст. ст. 140, 143-146 КЗпП України. За своєю правовою природою встановлені контрактом з позивачем премії передбачені системою оплати праці та є складовою структури заробітної плати, закріпленої у статті 2 Закону України «Про оплату праці», а саме додаткової заробітної плати.

Виплата премій, передбачених системою оплатою праці, що є складовою структури заробітної плати, є обов`язком роботодавця, передбаченим укладеним з працівником контрактом.

Премії, передбачені контрактом, про які йдеться у спірних правовідносинах, як і інші премії, передбачені системою оплати праці, не нараховуються і не виплачуються автоматично, їх виплата залежить від результатів праці працівника, а саме досягнення умов і показників преміювання, визначених у положенні про преміювання, про що зазначалося вище. Рішення про виплату премії приймає роботодавець на підставі виконаних працівником умов і досягнутих показників преміювання.

Таким чином, при встановленні досягнутих результатів праці, виплата премій роботодавцем є обов`язковою. Своєю чергою, в разі недосягнення встановлених показників преміювання (зокрема, отримання чистого збитку, збільшення розміру заборгованості підприємства з виплати заробітної плати), ці премії не виплачуються або зменшуються в розмірі (за наявності підстав), і це не може розглядатися як порушення роботодавцем умов контракту з працівником.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши укладення з позивачем контракту № 8 від 06.03.2019 (з урахуванням додаткових угод), яким, зокрема, передбачено виплату премії за підсумками роботи за рік, за квартал, однак, роботодавцем не виплачену; приймаючи до уваги, що відповідачами не доведено наявності випадків, передбачених п. 3.1 контракту № 8 від 06.03.2019 та п. 17 Положення від 17 липня 2017 року № 1024, для невиплати працівникові премії за підсумками роботи за рік (результатами фінансово-господарської діяльності ДП «Черкасистандартметрологія») за 2021 рік, за 4-й квартал 2023 року - колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову, визнання протиправними дії Міністерства економіки стосовно не погодження виплати премії ОСОБА_1 за 2021 рік та 4-й квартал 2023 року, а також стягнення з ДП «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації», як правонаступника ДП «Черкасистандартметрологія», на користь ОСОБА_1 премії за підсумками роботи за 2021 рік у розмірі 501782,40 грн та премії за 4-й квартал 2023 року у розмірі 122289,23 грн.

Суд зауважує, що відповідачами не наведено доводів непогодження з порядком розрахунку та розміром вказаної вище премії за підсумками роботи позивача за 2021 рік та 4 квартал 2023 року.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, враховуючи вищевикладене апеляційний суд дійшов висновку про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Пунктом 13 ст.141 ЦПК України визначено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно да ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи задоволення позовних вимог, а також те, що позивач звільнений від сплати судового збору, з ДП «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу майнового характеру, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви та апеляційної скарги 15601,74 грн (122289,23 грн+501782,40 грн) х 1%) + 150%).

Крім того,з Міністерстваекономіки України в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу немайнового характеру (про визнання бездіяльності протиправною), що підлягала сплаті при поданні позовної заяви та апеляційної скарги 3028 (3028грн *0,4 + 150%).

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Міністерства економіки України, Державного підприємства «Черкаський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», Державного підприємства «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» про стягнення заробітної плати, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Міністерства економіки стосовно не погодження виплати премії ОСОБА_1 за 2021 рік та 4-й квартал 2023 року.

Стягнути з Державного підприємства «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації», як правонаступника Державного підприємства «Черкасистандартметрологія», на користь ОСОБА_1 премію за підсумками роботи за 2021 рік у розмірі 501782,40 грн та премію за 4-й квартал 2023 року у розмірі 122289,23 грн.

Стягнути з Державного підприємства «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» в дохід держави судовий збір у сумі 15601,74 грн.

Стягнути з Міністерства економікиУкраїни в дохід держави судовий збір у сумі 3028 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 30 травня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков