Справа № 2-75/11
Провадження № 6/553/149/2025
У Х В А Л А

Іменем України

19.05.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого - судді Грошової Н.М.

за участю секретаря судового засідання - Сіомашко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому листі у цивільній справі № 2-75/11,

в с т а н о в и в :

До суду 21.02.2025 надійшла заява ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі у цивільній справі № 2-75/11, боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з ТОВ «ОТП Факторинг Україна», як вибулої сторони, на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент», посилаючись на те, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 24.05.2011 у справі № 2-75/11 стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у сумі 88 096,34 гривень та судові витрати по 500,48 гривень з кожного. 21:02.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір NsCNL-D01/004/2008. 21.02.2008 між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №SR-D01/015/2008. 21.02.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №PCNL-D01/004/2008, посвідчений 21:02.2008 приватним нотаріусом Полтавського MHO В.А. Дяченко зар.№1162. 27.09.2024 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика» було укладено договір факторингу № 09-П. 01.10.2024 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика» було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО О.П. Івановою за р.№351. 01.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Позика» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір факторингу №10/2024-Б за яким ТОВ «Фінансова компанія «Позика» відступило на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» право вимоги за кредитним договором № CNL-D01/004/20.08 від 21.02.2008 разом з усіма додатками до них (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами вищезазначеного кредитного договору, який був укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 . 07.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Позика» (первісний іпотекодержатель) та ТОВ «Брайт Інвестмент» (новий іпотекодержатель) було укладено договір про відступлення прави вимоги за договорами іпотеки, посвідчений ПН Київського MHO О.В. Комарницькою за р. №1157.

Ухвалою суду від 27.03.2025 за клопотанням представника заявника витребувано з Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію щодо примусового виконання виконавчих листів по справі №2-75/11 щодо боржників: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , а саме: - чи надходили до підпорядкованих відділів Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчі листи у справі № 2-75/11; - чи перебували на виконанні підпорядкованих відділів Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчі листи у справі № 2-75/11; - чи перебувають на виконанні підпорядкованих відділів Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчі листи у справі № 2-75/11.

22.04.2025 начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконання ухвали суду від 27.03.2025 надано до суду витребувану інформацію.

Представник ТОВ «Брайт Інвестмент» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений, просить заяву розглянути без участі представника ТОВ «Брайт Інвестмент».

Представники ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ТОВ «Фінансова компанія «Позика», Хмелик О.В., Якушіна Ю.В. в судове засідання на з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 24 травня 2011 року у справі № 2-75/11 позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено - стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в сумі 88 096,34 грн., стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судові витрати по 500,48 грн. з кожного.

Вказане рішення набрало законної сили 07.06.2011 та підлягає виконанню.

На виконання вказаного рішення за заявою представника позивача видано виконавчі листи, які були отримані представником позивача 31.05.2012.

27.09.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Позика» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», укладено Договір факторингу №09-П, відповідно до п. 1.1 1.5, 6.1, 7.1, 7.2 якого Клієнт передає (відступає) Фактору право грошової вимоги, а Фактор приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, та набуває прав кредитора за кредитними договорами. Фактор здійснює фінансування Клієнта шляхом передачі грошових коштів в розпорядження Клієнту за відступлення прав вимоги за плату, відповідно до умов цього Договору. За цим договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. Клієнт зобов`язаний відступити (передати) права за всіма договорами забезпечення, укладеними боржниками/майновими поручителями для забезпечення виконання боржниками зобов`язань, укладеними боржниками/майновими поручителями для забезпечення виконання боржником зобов`язання за кредитними договорами, права вимог за якими належить Клієнту, Передача таких договорів має бути оформлена відповідними договорами про передачу прав на заставлене майно. Відступлення права вимоги за договорами забезпечення, що засвідчені нотаріально, здійснюється шляхом укладення Сторонами нотаріально засвідчених договорів про відступлення права вимоги за такими договорами забезпечення. Типові форми договорів відступлення прав вимог за договорами забезпечення передбачені Датками № 6, 7 до цього Договору. При цьому, Фактор несе витрати, пов`язані з посвідченням таких договорів про відступлення права вимог та внесення змін до відповідних державним реєстрів (в т.ч. витрати по заміні обтяжувача у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за договорами забезпечення, що укладені у простій письмовій формі). Права вимоги за кредитними договорами переходять до Фактора з моменту виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, визначених п. 7 цього Договору, на підставі Акту приймання-передачі Реєстру боржників, форма якого наведена у Додатку № 3 до цього Договору. У відповідності до умов цього Договору Фактор здійснює Фінасування Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору Права Вимоги до Боржників в розмірі Портфеля Заборгованості. Загальний розмір Портфеля Заборгованості Боржників, Права Вимоги до яких відступаються, складає 208 370 894,23 грн., станом на дату укладення Сторонами цього Договору. Сторони домовилися, що станом на дату підписання Сторонами цього Договору сума Фінансування складає 5 095 313,00 грн без ПДВ. Фактор здійснює фінансування Клієнта шляхом перерахування 100 % суми Фінансування, згідно з п. 7.1 цього Договору, на банківський рахунок Клієнта одним платежем не пізніше 02.10.2024 року.

На підтвердження виконання вимог п. 7.1 Договору позивачем надано суду копію платіжної інструкції № 6053946 від 01.10.2024 року про сплату коштів в сумі 5 095 313,00 грн з призначенням платежу: фінансування, згідно Договору факторингу № 09-П від 27.09.2024 без ПДВ.

01.10.2024 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика» укладено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним Київського міського нотаріального округу Івановою О.П., відповідно до п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.4 якого у зв`язку з укладенням між Первісним іпотекодержателем та Новим Іпотекодержателем Договору факторингу № 09-П від 27.09.2024 Первісний іпотекодержатель передає, а Новий іпотекодержатель приймає, права вимоги за договором іпотеки, перелік яких наведений у Додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відступлення прав за Договором іпотеки здійснюється в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права, включаючи: всі права вимоги Первісним іпотекодержателя, що передбачені умовами Договорів іпотеки. право звернення на предмети іпотеки у відповідності до Договору іпотеки. Права за Договорами іпотеки вважається переданими (відступленими) з моменту підписання нотаріально посвідчення цього Договору, але не раніше ніж з визначеного Договором факторингу моменту переходу від Первісного іпотекодержателя до Нового іпотекодержателя прав вимоги, що є предметом Договору факторингу. Передача документів оформлюється шляхом підписання уповноваженими особами Сторін та скріплення печатками Сторін Акту приймання-передачі документів, який після його підписання уповноваженими представниками Сторін, буде вважатися невід`ємною частиною цього Договору.

Як вбачається із витягу з Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванової О.П. 01 жовтня 2024 за реєстровим номером 351, за № 159 зазначений боржник ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , номер кредитного договору: CNL-D01/004/2008, номер та дата договору іпотеки - PCNL-D01/004/2008, предмет іпотеки квартира, загальною площею 65,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

01.10.2024 між ТОВ «Брайт Інвестмент» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика», укладено Договір факторингу №10/2024-Б, відповідно до п. 1.1 1.5, 6.1, 7.1, 7.2 якого Клієнт передає (відступає) Фактору право грошової вимоги, а Фактор приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, та набуває прав кредитора за кредитними договорами. Фактор здійснює фінансування Клієнта шляхом передачі грошових коштів в розпорядження Клієнту за відступлення прав вимоги за плату, відповідно до умов цього Договору. За цим договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. Клієнт зобов`язаний відступити (передати) права за всіма договорами забезпечення, укладеними боржниками/майновими поручителями для забезпечення виконання боржниками зобов`язань, за кредитними договорами, права вимог за якими належить Клієнту, Передача таких договорів має бути оформлена відповідними договорами про передачу прав на заставлене майно. Відступлення права вимоги за договорами забезпечення, що засвідчені нотаріально, здійснюється шляхом укладення Сторонами нотаріально засвідчених договорів про відступлення права вимоги за такими договорами забезпечення. Типові форми договорів відступлення прав вимог за договорами забезпечення передбачені Датками № 6, 7 до цього Договору. При цьому, Фактор несе витрати, пов`язані з посвідченням таких договорів про відступлення права вимог та внесення змін до відповідних державним реєстрів (в т.ч. витрати по заміні обтяжувача у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за договорами забезпечення, що укладені у простій письмовій формі). Права вимоги за кредитними договорами переходять до Фактора з моменту виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, визначених п. 7 цього Договору, на підставі Акту приймання-передачі Реєстру боржників, форма якого наведена у Додатку № 3 до цього Договору. У відповідності до умов цього Договору Фактор здійснює Фінасування Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору Права Вимоги до Боржників в розмірі Портфеля Заборгованості. Загальний розмір Портфеля Заборгованості Боржників, Права Вимоги до яких відступаються, складає 43 548 698,33 грн., станом на дату укладення Сторонами цього Договору. Сторони домовилися, що станом на дату підписання Сторонами цього Договору сума Фінансування складає 1 711 160,60 грн без ПДВ. Фактор здійснює фінансування Клієнта шляхом перерахування 100 % суми Фінансування, згідно з п. 7.1 цього Договору, на банківський рахунок Клієнта одним платежем не пізніше 01.10.2024 року.

На підтвердження виконання вимог п. 7.1 Договору позивачем надано суду копію платіжної інструкції № 693 від 01.10.2024 року про сплату коштів в сумі 1 711 160,60 грн з призначенням платежу: оплата згідно договору факторингу № 10/2024-Б від 01.10.2024.

Як вбачається із витягу Реєстру боржників, який є Додатком № 1 до Договору факторингу № 10/2024-П від 01.10.2024, за № 53 зазначений боржник ОСОБА_1 , номер кредитного договору: CNL-D01/004/2008, дата укладення кредитного договору 21.02.2008, валюта грн, наявність застави/іпотеки так, загальна сума боргу Боржника за кредитним (и) договорам(и) у валюті 4 092,98, загальна сума боргу Боржника за кредитним (и) договорам(и) (тіло кредиту гривневий) 4 092,98, загальна сума процентів, нарахованих на суму заборгованості Боржника 0,00 грн., разом загальна сума основного боргу Боржника (тіла кредиту та проценти) гривневий еквівалент - 4 092,98, разом загальна сума пені Боржника за рішенням суду (за наявності) гривневий еквівалент 875,41 грн., номер договору (ів) поруки SR-D01/015/2008, дата укладення договору (ів) поруки 21.02.2008, назва/ім`я поручителя ОСОБА_2 .

07.10.2024 між ТОВ «Брайт Інвестмент» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика» укладено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В., відповідно до п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.4 якого у зв`язку з укладенням між Первісним іпотекодержателем та Новим Іпотекодержателем Договору факторингу № 10/2024-Б від 01.10.2024 Первісний іпотекодержатель передає, а Новий іпотекодержатель приймає, права вимоги за договором іпотеки, перелік яких наведений у Додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відступлення прав за Договором іпотеки здійснюється в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права, включаючи: всі права вимоги Первісним іпотекодержателя, що передбачені умовами Договорів іпотеки. право звернення на предмети іпотеки у відповідності до Договору іпотеки. Права за Договорами іпотеки вважається переданими (відступленими) з моменту підписання нотаріально посвідчення цього Договору, але не раніше ніж з визначеного Договором факторингу моменту переходу від Первісного іпотекодержателя до Нового іпотекодержателя прав вимоги, що є предметом Договору факторингу. Передача документів оформлюється шляхом підписання уповноваженими особами Сторін та скріплення печатками Сторін Акту приймання-передачі документів, який після його підписання уповноваженими представниками Сторін, буде вважатися невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно витягу з Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В. 07 жовтня 2024 за реєстровим номером 1157, за № 46 зазначений боржник ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , номер кредитного договору: CNL-D01/004/2008, номер та дата договору іпотеки - PCNL-D01/004/2008, предмет іпотеки квартира, загальною площею 65,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за вих. № 13576/14873-10-25/15.5 від 22.04.2025 згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження та формування Єдиного реєстру боржників встановлено, що на примусовому виконанні в Подільському ВДВС міста Полтава ГТУЮ у Полтавській області перебували виконавчі провадження: № 33004047 з примусового виконання виконавчого листа № 2-75/11, виданого 10.06.2011 Ленінським районним судом м. Полтави, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованості у розмірі 88 096,34 грн.; № 32926039 з примусового виконання виконавчого листа № 2-75/11, виданого 10.06.2011 Ленінським районним судом м. Полтави, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» судових витрат у розмірі 500,48 грн. По вищевказаних виконавчих провадженнях, керуючись пунктом 7 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-X1V від 21.04.1999, державним виконавцем 18.02.2015 винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувану, оскільки майно боржника не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку, який здійснювався органами Національної поліції. Крім того, на примусове виконання до Київського ВДВС міста Полтава ГТУЮ у Полтавській області було пред`явлено виконавчі листи № 2-75/11, видані 10.06.2011 Ленінським районним судом м. Полтави, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованості у розмірі 88 096,34 грн. (виконавче провадження № 33024569) та судових витрат у розмірі 500,48 грн. (виконавче провадження № 33024778). Керуючись пунктом 8 частини 1 статті 26 Закону, державним виконавцем 13.06.2012 винесені постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження. Надати більш детальну інформацію не виявляється можливим, оскільки вищевказані виконавчі провадження знищені, у зв`язку із закінченням строку зберігання. Перевіркою даних АСВП встановлено, що вищевказані виконавчі документи у відділах державної виконавчої служби Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, станом на 22.04.2025, не перебувають та зареєстрованими не значаться.

Питання процесуального правонаступництва врегульовані частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, зокрема, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, суд враховує висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2024 року у справі № 2-85/11 провадження № 61-14892св23.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.

Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи -правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК України, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Проте разом із тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.

Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

У пунктах 73-75 постанови Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 зазначено, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону про виконавче провадження поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Також питання про наявність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачі його дубліката чи інших процесуальних питань, які стосуються процедури пред`явлення виконавчого документа до виконання, пов`язані з процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні як юридичному процесі в силу умов частини п`ятої статті 15 Закону про виконавче провадження, а з процесуальним правонаступництвом, передбаченим статтею 55 ЦПК України, - в силу другої частини цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження, однак коли таке виконавче провадження закінчено (як у справі, яка переглядається) та відсутні підстави для його відновлення, то досягнення цієї процесуальної мети неможливе.

Крім того, відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У пункті 95 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) зазначено, якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.»

У постанові від 28 лютого 2024 року у справі № 2-85/11 провадження № 61-14892св23. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначає, що, враховуючи висновок, сформульований Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), правонаступник стягувача може звернутися до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то подаючи заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, такий правонаступник має одночасно подати заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, обґрунтовуючи поважність причин цього. У разі відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заява про заміну стягувача у виконавчому листі на правонаступника задоволенню не підлягає, оскільки в цьому випадку така заміна носить виключно формальний характер, не сприяє реалізації завдань цивільного судочинства та не відповідає принципу ефективності, оскільки не дає можливості виконати рішення суду без звернення до суду для вжиття додаткових заходів. Так, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони стягувача протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Так, встановлено, що виконавчі листи боржником в яких є ОСОБА_2 постановами державного виконавця Подільського ВДВС міста Полтава ГТУЮ у Полтавській області від 18.02.2015 повернуті стягувачу, а за результатом звернення виконавчих листів боржником яких є ОСОБА_1 державним виконавцем 13.06.2012 винесені постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Водночас, звертаючись до суду у 2025 році із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, заявник ТОВ «Брайт Інвестмент» одночасно не подав заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не обґрунтовуючи поважність причин цього.

З огляду на викладене, суд враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, а також висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, приходить до висновку, що заява ТОВ «Брайт Інвестмент» заміну стягувача у виконавчих листах у цивільній справі № 2-75/11 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247, 258-260, 442 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому листі у цивільній справі № 2-75/11 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Повний текст ухвали складено 26.05.2025.

Головуючий: суддя Н.М. Грошова