Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 травня 2025 рокуселище Романів

ВСТУПНА ЧАСТИНА

Романівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Шакалова Андрія Вікторовича, за участі секретаря судового засідання Нестерук М.О. розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Романівської селищної ради Житомирської області, , вул. Сергія Лялевича, 2, селище Романів, Житомирського району, Житомирської області, 13001 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 адреса реєстрації АДРЕСА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1.Рух справи.

1.1. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Романівської селищної ради 18 березня 2025 року звернувся до суду в інтересах дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

1.2. У цей же день цивільна справа була розподілена головуючому судді Шакалову Андрію Вікторовичу. 19 березня 2025 року отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру (№1212895 від 19.03.2025), адреса відповідачки підтверджена, справа територіально підсудна Романівському районному суду Житомирської області.

1.3. Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 21 березня 2025 року відкрито провадження по справі, підготовче судове засідання призначене на 2 квітня 2025 року. Сторонам направлені судові повістки. З позовної заяви суду стало відомо, що ОСОБА_1 не проживає за місцем реєстрації, а вже тривалий час перебуває закордоном, тому, секретар судового засідання за вказівкою головуючого судді намагалась повідомити відповідачку через месенджер VIBER за номером телефону НОМЕР_3 (належність цього номеру ОСОБА_1 підтвердили у судовому засіданні представник позивача та свідок - мама відповідачки ОСОБА_7 ). Проте, відповіді на це повідомлення суд не отримав, факт направлення повідомлення зафіксовано та приєднано до справи.

1.4. Хоча у матеріалах справи містяться поштові повідомлення про вручення відповідачці ухвали та повістки (трек номер 063, 720) отримані 10.04.2025, що направлялися на адресу реєстрації ОСОБА_1 , суду достовірно відомо, що вона не могла отримувати ці поштові відправлення тому, що понад рік перебуває закордоном, орієнтовно у Федеративній Республіці Німеччина.

1.5. Від третьої особи ОСОБА_2 1 квітня 2025 року надійшла заява такого змісту «Прошу розглядати вказану справу без моєї участі до дітей відповідачки жодного відношення не маю, крім доньки ОСОБА_8 2008 року народження, вже два роки проживає зі мною. Щодо виконання батьківських обов`язків щодо інших дітей мені нічого позитивного не відомо».

1.6. Суд вжив усіх належних заходів для повідомлення ОСОБА_1 . Також, суд звертає увагу на факт, що відповідачка була повідомлена про намір органу опіки та піклування звернутися до суду із заявою про позбавлення її батьківських прав, про це її повідомляли телефоном працівники позивача, які готували документи для позову, а також, матір ОСОБА_7 .. Тому, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 .

1.7. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях дійшов висновку, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

1.8. Європейський суд з прав людини у п. 41 рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (Заява N3236/03) зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

1.9. У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований длдлдл, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

2. Рух справи під час підготовчого судового засідання.

2.1. У підготовче судове засідання 2 квітня 2025 року прибула представник позивача ОСОБА_9 , яка заявила клопотання про витребування інформації у державних органів про місце знаходження відповідачки.

2.2. Суд задовольнив клопотання представника позивача та ухвалами суду від 2 квітня 2025 року витребував у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України ОСОБА_1 .. Також витребувано у Посольства України у Федеративній Республіці Німеччина інформацію про перебування відповідачки на консульському обліку.

2.3. Представником позивача заявлено клопотання про виклик та допит свідків ОСОБА_7 - матері відповідачки, та ОСОБА_10 - повнолітньої дочки відповідачки, яка проживає у Франції. Суд задовольнив це клопотання.

2.4. Судом враховано, що справа стосується не лише позбавлення батьківських прав, а й стягнення з ОСОБА_1 аліментів, а тому суд на підставі ст. 132 ЦПК України, якою передбачено, що якщо місце перебування відповідача в справах за позовами про стягнення аліментів або про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, невідоме, суд ухвалою оголошує його розшук. Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 2 квітня 2025 року суд ухвалив оголосити розшук відповідачки ОСОБА_1 .

2.5. Підготовче судове засідання закрито та призначений судовий розгляд справи на 21 травня 2025 року.

2.6. 9 квітня 2025 року надійшла відповідь від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19-/28843-25 від 08.04.2025, згідно з якою відповідачка за період з 24.02.2022 по 05.04.2024 чотири рази в`їжджала в Україну з території Республіки Польща та чотири рази виїжджала за кордон останній раз 05.04.2024. Отже, суду достовірно відомо, що відповідачки на території України немає понад один рік.

2.7. 16 квітня 2025 року надійшла відповідь від Посольства України у Федеративній Республіці Німеччина № 61212/36-500-44340 від 15.04.2025, де зазначено, що відповідачка на консульському обліку не знаходиться.

2.8. 12 травня 2025 року від відділення поліції № 1 Житомирського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції надійшов лист № від 12.05.2025 у якому повідомлено суду, про те, що відповідачку оголошено в державний розшук та заведено оперативно розшукову справу № 2471001 від 25.04.2025.

3. Обґрунтування позовної заяви.

3.1. ОСОБА_1 є матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей: серії НОМЕР_4 , НОМЕР_6,НОМЕР_7, НОМЕР_5 .

3.2. Згідно з витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133,136 Сімейного кодексу України від 25.01.2025 року за №№2 9, , 3 відомості про батька дітей ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 записані відповідно до частини першої статті 133 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері), відомості про батька ОСОБА_8 записані відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України.

3.3. Батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_6 є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. На розгляді Романівського районного Житомирської області перебуває цивільна справа №290/854/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 . Однією із позовних вимог даної справи є встановлення факту проживання дитини ОСОБА_6 з ним.

3.4. ОСОБА_1 , зі слів її матері, перебуває за кордоном в Німеччині, точне місце перебування невідоме. Не турбуючись про своїх дітей, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, 25 лютого 2022 року, вона одна, без дітей виїхала за межі України. На той момент діти залишились в с. Вишевичі Вишевицької територіальної громади Житомирської області з громадянином ОСОБА_14 , який не перебував з дітьми в родинних стосунках. За сприяння родичів та працівників Романівської селищної ради дітей було перевезено до Романівської територіальної громади на проживання до тітки ОСОБА_15 та бабусі ОСОБА_7 .

3.5. Відповідно до інформації, наданої старостою Врублівського старостинського округу Романівської селищної ради від 10.12.2024 № 95, ОСОБА_1 , у 2023 році повернулася на 10 діб з метою забрати дітей, які на той час проживали у тітки ОСОБА_15 , жительки селища Романів. Малолітні ОСОБА_16 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 виїхали з матір`ю за кордон, орієнтовно на один місяць, ОСОБА_17 відмовилась їхати та залишилась проживати з батьком. Після повернення дітей в Україну, ОСОБА_1 повернулась до Німеччини, де перебуває по теперішній час.

3.6. ОСОБА_18 не проводить належного виховання дітей, не приділяє їм часу, не займається їх утриманням та вихованням. Фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, не турбується про фізичний, моральний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їх здоров`ям, не надає матеріальної допомоги, чим свідомо протягом тривалого часу порушує ст. 150 Сімейного кодексу України.

3.7. Мати не піклується про підготовку до самостійного життя дітей, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умови для отримання ними освіти.

3.8. ОСОБА_1 не бачиться з дітьми та навіть перестала вітати їх з днем народження.

3.9. Відповідачка перебуває за кордоном, втім це не звільняє її від виконання батьківських обов`язків.

3.10. ОСОБА_1 не проживає із дітьми однією сім`єю з лютого 2022 року і по сьогодні проживає за межами України та, відповідно, не виконує свої батьківські обов`язки. А відтак особа, яка свідомо змінює країну проживання, не приймає участі у вихованні дітей, несе відповідні ризики порушення нормальних життєвих зв`язків та передбачених законом наслідків невиконання батьківських обов`язків, що в цьому випадку і відбулось - малолітні діти фактично залишились без батьківського піклування.

3.11. На підставі цих обставин представник позивача вважає, що враховуючи принцип дотримання інтересів дітей у зазначеній категорії справ, є всі підставі для задоволення позовних вимог.

4. Рух справи під час судового розгляду.

4.1. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити на підставі доказів, долучених до позовної заяви. Відповідачка у судове засідання не прибула, жодних заяв чи клопотань від неї суд не отримував.

4.2. Організувати допит свідка ОСОБА_10 виявилось не можливо, через технічні причини, тому представник позивача відкликала своє клопотання про допит цього свідка.

4.3. Свідок ОСОБА_7 - матір ОСОБА_1 підтвердила обставини викладені у позовній заяві. Повідомила, що її дочка ніколи не приділяла належної уваги вихованню та догляду дітей. Діти були на утриманні, у кого завгодно крім матері, цим займались співмешканці, колишні чоловіки, сусіди, але нормальним вихованням це назвати складно. Також, зазначила, що вона була ініціатором процедури позбавлення батьківських прав її дочки.

4.4. Щодо обставин виїзду закордоном свідок повідомила, що у 2022 році відповідачка та її четверо дітей проживали у с. Вишевичі Житомирської області. На початку широкомасштабного вторгнення дочка повідомила, що перебуває у Києві на роботі, і оскільки місто блоковане буде намагатися якось виїхати. Наступний раз вже зателефонувала перебуваючи закордоном. Свідок повідомила, що перебуваючи за кордоном ОСОБА_1 не переймалась долею своїх дітей.

4.5. На питання суду, чому свідок не бажає взяти на виховання до себе онуків, повідомила, що певний час, після повернення з с. Вишевичі діти проживали з нею, проте їй важко виховувати трьох онуків. Також звернула увагу суду, що двоє братів ОСОБА_16 та ОСОБА_12 мають вади розвитку, потребують спеціалізованого виховання, якого вона надати не може. Крім того, вона є пенсіонеркою та її майновий стан не дозволить дати трьом онуками належні умови. Просила звернути увагу, що онучка ОСОБА_5 проживає і буде проживати з нею, вона готує документи, щоб стати її опікуном.

4.6. На питання щодо батька ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 повідомила, що ОСОБА_19 помер.

4.7. Свідок також підтримала позбавлення її дочки батьківських прав у повному обсязі, адже її дочка не планує повертатися до України, а бажає будувати нове життя закордоном не обтяжене малолітніми дітьми.

4.8. Судом досліджено докази, що були долучені до матеріалів справи.

4.8. Після проголошення промови представника позивача, яка просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Суд оголосивпро перехід до стадії ухвалення судового рішення та призначив дату його проголошення на 30 червня 2025 року о 15:00.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1. Обставини справи, встановлені судом.

1.1. Для розкриття обставин по справі суд розділив досліджувані докази на два блоки: перший-це докази, які розкривають поведінку відповідачки - багатодітної матері, другий-це обставини життя дітей.

1.2. Обставини справи, що характеризують поведінку ОСОБА_1 .

1.3. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є матір`ю п`яти дітей: повнолітньої ОСОБА_10 та неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

1.4. Відповідачка зареєстрована за адресою, АДРЕСА_1 , проте за цією адресою не проживає.

1.5. Відповідно до довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби ОСОБА_1 вже понад рік перебуває за кордоном.

1.6. Згідно з поясненнями наданими матір`ю відповідачки ОСОБА_7 « ОСОБА_1 перебуває за кордоном, точне місце проживання не відомо, десь у Німеччині. Вона інколи з нею спілкується через телефон, часто на зв`язок не виходить. В телефонній розмові вона повідомила, про те, що вживає спиртні напої, так як без цього не може прожити ні одного дня. Зовнішній вигляд по відеозв`язку був не найкращий, вона схудла та у неї розпухло обличчя. ОСОБА_20 спілкується та проживає з чоловіком сумнівної репутації, то в одного живе, то в іншого. З її слів її посадили на наркотики, вона ніде не працює. Повертатися назад в Україну вона не збирається, займатися вихованням дітей та їх утриманням не буде. Кошти на дітей не дає».

1.7. У зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків ОСОБА_1 її матір ОСОБА_7 звернулась 23.01.2025 до в.о. голови Романівської селищної ради з проханням вжити заходів щодо позбавлення дочки батьківських прав.

1.8. Згідно з листом Вишевицької спеціальної школи від 13.11.2024 № 785 адміністрація школи повідомляє начальника служби у справах дітей Романівської селищної ради, про те, що учні нашої школи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишились без батьківського піклування. Мама виїхала за кордон і по цей час на контакт не виходить. Оскільки діти навчаються в спеціальній школі, кожні два тижні місяця повинні забиратися на вихідні додому. На підставі цього школа просила вирішити питання про влаштування дітей у патронатну сім`ю. Аналогічний за змістом лист був надісланий 10.02.2025 за № 915.

1.9. Листом від 06.03.2025 № 10008 Вишевицька спеціалізована школа Житомирської обласної ради повідомила начальника служби у справах дітей Романівської селищної ради про те, що ОСОБА_1 не заключала декларацію з сімейним лікарем Вишевицької ТГ ОСОБА_21 . Зі слів лікаря, мама ніколи не відвідувала лікарню, не виконувала медичні рекомендації профілактичного огляду з 2022 року. При виявлені захворювання діти лікувались у закладі.

1.10. На підставі встановлених судом фактів, можна дійти однозначного висновку, що ОСОБА_1 не виконувала покладених не неї батьківських обов`язків, навіть у мінімальному розмірі.

1.11. Обставини справи, що характеризують дітей.

1.12. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровані за місцем реєстрації матері АДРЕСА_1 . Проте фактично там не проживають.

1.13. Згідно із довідкою Вишевицької спеціальної школи № 1004 від 03.03.2025 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 навчається у 4 класі цієї школи й не перебуває на повному державному утриманні. Відповідно до довідки № 1005 від 03.03.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 навчається у 2 класі й не перебуває на повному державному утриманні.

1.14. Відповідно до наказу служби у справах дітей Романівської селищної ради № 12-13 від 10 лютого 2025 року ОСОБА_12 та ОСОБА_16 влаштовані на проживання в сім`ю ОСОБА_22 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 .

1.15. ОСОБА_23 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю бабусею ОСОБА_7 (наказ служби у справах дітей Романівської селищної ради № 14 від 10.02.2025).

1.16. Відповідно до характеристики від 17.02.2025 № 8 виданої Врублівським закладом дошкільної освіти «Сонечко», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 виховується у неповній сім`ї з бабусею. ОСОБА_24 у дитячому садку ми не бачили, справами своєї доньки вона у нас не цікавилась навіть телефоном.

1.17. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 проживає за адресою АДРЕСА_2 , у свого батька ОСОБА_2 .

1.18. Також, судом встановлено, що на підставі наказу Служби у справах дітей № 15-17 від 14.02.2015 ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 взято на облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування.

1.19. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , виносилось на засідання комісії з питань захисту прав дитини 28 січня 2025 року. У зв`язку з тим, що ОСОБА_18 на комісію не прибула та не надала письмового пояснення, дане питання було перенесено та розглянуто на засіданні комісії 21 лютого 2025 року, та прийнято відповідне рішення без участі матері дітей, так як остання перебуває за кордоном та на зв`язок не виходить.

1.20. Рішенням виконкому Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 27.02.2025р. №37, затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Романівської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

1.21. Зазначені вище факти та обставини у своїй сукупності дають суду право зробити висновок про правомірність та обґрунтованість позовних вимог.

2. Законодавство, яке регулює спірні правовідносини.

2.1. У частині першій статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

2.2. Відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

2.3. Пунктами 1, 3 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини й прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

2.4. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (пункту 1 статті 18 Конвенції).

2.5. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частини восьма, дев`ята статті 7 СК України).

2.6. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

2.6. Європейський суд з прав людини наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 57, 58, від 07 грудня 2006 року).

2.7. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (пункти 1-6 частини першої статті 164 СК України).

2.8. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

2.9. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (частина четверта статті 19 СК України).

2.10. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України).

2.11. Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (стаття 171 СК України).

2.12. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

2.13. Зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справ, має оціночний характер, залежить від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (див. постанови Верховного Суду від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22, від 28 лютого 2024 року у справі № 303/4697/22, від 23 жовтня 2024 року у справі № 464/2040/23 та ін.).

2.14. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво23) вказано, що «тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц, від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19 та від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19».

2.15. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 квітня 2020 року в справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), вказано, що «розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

2.16. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2024 року в справі № 722/225/23 (провадження № 61-248св24, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19, від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18, від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17, від 02 листопада 2020 року у справі № 552/2947/19, від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17, від 12 вересня 2023 року у справі № 213/2822/21.

2.17. Судова практика у цій категорії справ є сталою і підстави для відступлення від вказаних висновків відсутні, відмінність стосується лише фактичних обставин конкретної справи й доказування.

2.18. Суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для позбавлення відповідачки ОСОБА_1 батьківських прав.

2.19 Суд, на підставі належним чином оцінених доказів, та показів свідка дійшов висновку про наявність достатніх підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав, як і гострої соціальної необхідності у цьому, оскільки перебування відповідачки за кордоном дійсно створюють труднощі у налагодженні стосунків між матір`ю та дітьми. Матір повністю усунулась від виховання та утримання своїх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 не цікавиться їхнім життям та не бажає надалі належним чином виконувати свої батьківські обов`язки.

2.20. Діти не виховуються разом, а перебувають у різних сім`ях на вихованні, що призводить до втрати зв`язку між ними.

2.21. Суд враховує негативні характеристики відповідачки, її поведінка та дії мають негативний вплив на дітей, а тому позбавлення ОСОБА_1 батьківських обов`язків відповідає інтересам дітей.

2.22. Позивач при розгляді спору довів суду, що у разі позбавлення батьківських прав діти отримують шанс на нормальне майбутнє і це сприятиме захисту інтересів дітей.

2.23. Судом достовірно встановлено, що позбавляючи відповідачку батьківських прав у житті її дітей нічого не зміниться. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (17 років), як проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_2 , так і буде проживати. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_9 (6 років) продовжить жити разом з бабусею ОСОБА_7 . Два брати - ОСОБА_3 13.09.2014 (10 років) та ОСОБА_4 25.05.2017 (8 років), які мають вади розвитку та навчаються у Вишевицькій спеціальній школі Житомирської обласної ради отримають шанс мати справжню сім`ю.

2.24. Відповідно до статті 81 ЦПК України доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення його батьківських прав, покладено на позивача (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2023 року у справі № 358/689/22 (провадження №61-13923св23)).

2.25. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

2.26. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

2.27. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

2.28. Суд вважає, що матеріали справи містять належні, допустимі та достовірні докази, які дають суду можливість дійти висновку про задоволення позовних вимог.

3. Вирішення питання щодо стягнення аліментів.

3.1. Одночасно з позбавленням батьківських прав, суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ч. 2 ст. 166 СК України).

3.2. Одночасно підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів, оскільки відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьків батьківських прав не припиняє їхнього аліментного обов`язку щодо дитини.

3.3. Відповідно до вимог ст. 166 СК України батьки, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов`язку щодо утримання своїх дітей.

3.4. При визначенні розміру аліментів суд враховує особу відповідача і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь осіб, які будуть призначені опікуном чи піклувальником над дітьми, чи установ, у яких діти будуть проживати у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) платників аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття.

3.5 У зв`язку з наведеним суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач від виконання своїх обов`язків з виховання дітей ухиляється, нехтує батьківськими обов`язками, не піклується про своїх малолітніх дітей.

3.6. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

3.7. При ухвалені рішення суд керувався статтями 164 СК України, статтями 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Рішення судді.

1.1. Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Романівської селищної ради Житомирської області (адреса місця знаходження: вул. С. Лялевича, 2, селище Романів, Житомирський район, Житомирська область; ) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ), задовольнити.

1.2. Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьківських прав щодо:

а) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

б) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ;

в) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ;

д) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .

1.3. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , у розмірі частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 18 березня 2025 року до досягнення дітьми повноліття на користь осіб чи установ, де будуть проживати діти.

2. Розподіл судових витрат та процедура оскарження судового рішення.

2.1. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 3028 гривень на користь держави.

2.2. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

2.3. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

2.4. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

2.5. Повний текст судового рішення проголошено 30 травня 2025 року.

СуддяАндрій ШАКАЛОВ