Справа №: 343/181/25
Провадження №: 2/343/244/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Долинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувшись 31.01.2025 в Долинський районний суд з позовною заявою до Долинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, просять ухвалити рішення, яким:

визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/6 частки житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (домоволодіння), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку, загальною площею 61,9 кв.м., гаражу, площею 30,1 кв.м., вбиральні, площею 1,3 кв.м., навісу, 20,4 кв. м., криниці, хвіртки, площею 1,2 кв.м., воріт, площею 4,5 кв.м., огорожі, площею 115,2 кв.м., що належала спадкодавцю, ОСОБА_3 на час відкриття спадщини;

визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/6 частки житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (домоволодіння), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку, загальною площею 61,9 кв.м., гаражу, площею 30,1 кв.м., вбиральні, площею 1,3 кв.м., навісу, 20,4 кв. м., криниці, хвіртки, площею 1,2 кв.м., воріт, площею 4,5 кв.м., огорожі, площею 115,2 кв.м., що належала спадкодавцю, ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Свої вимоги мотивують тим, що вони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є рідним братом та сестрою, оскільки їх батьком є ОСОБА_4 .

Їх батько розлучився з ОСОБА_5 , що є матір`ю ОСОБА_1 .

Згодом у їх батька з`явилась ще одна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За адресою АДРЕСА_1 знаходиться будинковолодіння, яке належало їх батьку.

16.11.2001 за їх батьком, ОСОБА_4 , було зареєстровано право власності на це домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу, що посвідчений 28.09.2001 державним нотаріусом Белей Е.І. Долинської МДНК № -Д- 837, реєстровий запис № 63, книга № 1, реєстраційний № 19026710.

Вище наведені обставини підтверджуються договором купівлі-продажу, що посвідчений 28.09.2001 державним нотаріусом Белей Е.І., довідкою № 333 від 16.10.2024, виданою Івано-Франківським ОБТІ, технічним паспортом від 16.10.2024 та витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

ІНФОРМАЦІЯ_2 їх батько - ОСОБА_4 , помер.

Згідно довідки про спадкове майно спадкодавця № 1726 від 08.09.2005, на час смерті батька разом з ним проживали: ОСОБА_6 - мати їх батька, ОСОБА_7 - дружина їх батька, ОСОБА_3 - син ОСОБА_4 та їх брат.

Таким чином, ОСОБА_7 - дружина їх батька, ОСОБА_3 - син ОСОБА_4 , прийняли спадщину за їх батьком.

27.08.2007 ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/6 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (в тому числі і 1/6 частку в зв`язку з відмовою в його користь матері спадкодавця - ОСОБА_6 ).

ОСОБА_7 - дружина їх батька - померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . На момент її смерті ОСОБА_3 проживав разом з нею.

ОСОБА_3 у відповідності до ст. 1264 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги за спадкодавцем ОСОБА_7 , якій після смерті ОСОБА_4 належало 4/6 частки домоволодіння і оскільки на момент її смерті, ОСОБА_3 проживав разом з ОСОБА_7 , однією сім`єю, то він прийняв спадщину за нею повністю, так як спадкової справи після смерті ОСОБА_7 відкрито не було, що зокрема підтверджується інформаційною довідкою № 79855732 зі спадкового реєстру від 28.01.2025.

Однак, за життя ОСОБА_3 не звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 , хоча фактично проживаючи з нею та вважається таким, що прийняв спадщину.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 26 березня 2024 року. До самої смерті він проживав у вище згаданому будинковолодінні , що зокрема підтверджується випискою з погосподарської книги від 24 вересня 2024 року № 113-ОБ.

Коли він, ОСОБА_1 та його сестра, ОСОБА_2 , звернулися до нотаріуса, щоб прийняти спадщину за померлим братом, то їм було видано свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2024 та ІНФОРМАЦІЯ_5 на 2/6 частки спадщини брата, відповідно він та його сестра отримали по частці спадкового майна їх брата, яке він прийняв після смерті їх батьком.

На решту 4/6 частки, свідоцтва про право на спадщину видано не було, та реєстрації права власності у встановленому законом порядку не проводилось, хоча їх брат фактично спадщину прийняв після смерті ОСОБА_7 , якій і мали належали 4/6 частки будинковолодіння.

Оскільки документ про право власності на 4/6 частки домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , відсутній, а в позасудовому порядку вони не мають можливості визнати право власності на спадкове домоволодіння, тому вони змушені звернутись до суду з позовною заявою про визнання на нього права власності (а.с.2-6).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2025 цивільна справа № 343/181/25 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Долинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.49).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 31.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/181/25 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Долинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Призначено підготовче судове засідання.

Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Роз`яснено відповідачу, що згідно ст. 193 ЦПК України, він має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (а.с.50).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05.03.2025 закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Долинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.62).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх представник адвокат Комарницький Е.Г. (ордер серії АТ №1091934 а.с.46 та ордер серії АТ №191933 а.с.47) в судові засідання не з`явилися, хоч про дату, час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому Законом порядку. Представник позивачів 04.06.2025 подав клопотання, в якому просить залишити без розгляду клопотання в частині витребування доказів з Івано-Франківського обласного державного нотаріального архіву, місце знаходження 76018, Україна, Івано-Франківський р-н, Івано-Франківська обл., місто Івано- Франківськ, вулиця Мулика Михайла (колишня Гаркуші), будинок, 15А, належним чином завірену копію спадкової справи № 217/05. Провести розгляд справи за їх відсутності (а.с.85).

Представник відповідача Долинської міської ради Івано-Франківської області Креховецький І.М. (витяг з ЄДРЮО, ФОП та ГФ а.с.53) в судові засідання не з`явився, хоч про час та місце їх проведення був належним чином повідомлений судом, подав 20.03.2025 та 04.06.2025 клопотання, в яких просить розгляд справи проводити за відсутності представника Долинської міської ради. Долинська міська рада не заперечує проти визнання за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , права власності по 2/6 часток для кожного спадкоємця на спадкове майно за законом до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , що залишилось після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.64, 84).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ст. 57 СК України визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Конструкція норми ст.60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, провадження № 14-325цс18.

Крім того, слід зазначити, що Верховний Суд в постановах від 27.01.2020 по справі № 442/8047/16-ц та від 29.01.2021 по справі № 161/14048/19 зробив правовий висновок, що якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Ч.1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17.

У відповідності до вимог ст.392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності ( ст.392 ЦК).

Згідно з ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ч. 1 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Ст.1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Ст. 1261 ЦК України, передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Ст. 1262 ЦК України, передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до положень ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України - спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом установлено, що 01 серпня 1997 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 було зареєстровано шлюб . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 було присвоєно прізвище « ОСОБА_9 ». Ці обставини підтверджуються копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № витягу:3 від 17.05.2025 (а.с.81-82).

У період шлюбу, 16 листопада 2001 року, за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу посвідчено 28.09.2001 державним нотаріусом Долинської МДННК Белей Е.І. №Д-837 (а.с.20-21), що підтверджується також довідкою Івано-Франківського ОБТІ №333 від 16.10.2024 (а.с.22) та витягом з Реєстру будівельної діяльності (а.с.26-31).

Оскільки будинок був придбаний у період шлюбу, тому згідно зі статтями 60, 61 Сімейного кодексу України, він є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Копія повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 06.06.2024 підтверджує, що ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.32).

У зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , право спільної сумісної власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 припинилось. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, за ОСОБА_7 зберігається 1/2 частка будинковолодіння , інша 1/2 частка увійшла до складу спадщини.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за Законом, в склад якої входить 1/2 частка будинковолодіння розташованого по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 , як мати спадкодавця, ОСОБА_7 , як дружина спадкодавця та ОСОБА_3 , як дитина спадкодавця, у першу чергу мали право на спадкування за законом.

Згідно копії довідки на спадкове майно спадкодавця №1726 виданої Виконавчим комітетом Оболонської сільської ради від 08.09.2005, згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Оболонської сільської ради за гр. ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , числиться дерев`яний житловий будинок критий шифером, загальною площею 49,3 кв.м., житловою площею 28.4 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 . Будинок побудований в 1930 році. До будинку примикають господарські будівлі : гараж.

В даному будинку на день смерті ОСОБА_4 проживали: ОСОБА_6 , 1912 р.н. мати; ОСОБА_7 ,1956 р.н. дружина; ОСОБА_3 , 1979 р.н. син.

Заповіт від імені ОСОБА_4 в сільській раді не посвідчувався (а.с.33).

Після смерті ОСОБА_4 , син спадкодавця, ОСОБА_3 звернувся до державного нотаріуса Долинської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с. 11,12).

Мати спадкодавця ОСОБА_6 , відмовилися в установленому законом порядку від прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_4 , на користь сина померлого ОСОБА_3 , подавши 20.09.2005 до Долинської міської державної нотаріальної контори відповідну заяву про відмову від спадку, зареєстровану в реєстрі за реєстровим №1992 (а.с.36).

Виходячи з вищенаведеного, суд має всі підстави вважати, що частка ОСОБА_3 у спадковому майні, що складається з 1/2 частки спірного майна, а саме: будинковолодіння яке знаходиться в АДРЕСА_1 , становить 2/6 частку спадкового майна (1/6 частка ОСОБА_6 +1/6 частка ОСОБА_3 =2/6 частки).

ОСОБА_3 державним нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори Белей Е.І., видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/6 часток майна гр. ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (в тому числі на 1/6 частки в зв`язку з відмовою в його користь матері спадкодавця ОСОБА_6 ) (а.с.34).

Суд визнав, що ОСОБА_7 , у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, ОСОБА_4 яка складається з 1/6 частки будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку , встановленого статтею 1270 цього Кодексу, вона не заявляла про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_7 на праві приватної власності належало 4/6 частки (1/2 частки спільно сумісної + 1/6 частки в порядку спадкування за Законом) будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № інформаційної довідки:79855732 від 28.01.2025 (а.с.44).

Після її смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить 4/6 частки будинковолодіння що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Копія Довідки №32 виданої Оболонським старостинським округом Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області від 04.06.2025 свідчить про те, що згідно облікового запису №120 у погогосподарській книзі №2 на 2006-2010 рр. Оболонської сільської ради Долинського району, гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 , була зареєстрована на проживання та проживала в АДРЕСА_1 .

На день смерті гр. ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в цьому житловому будинку проживали:

ОСОБА_7 до дня смерті; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.88).

ОСОБА_3 , як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини у четверту чергу має право на спадкування за законом

Спадкоємці першої-третьої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 не вчинили дій, що свідчать про прийняття спадщини, і не подали відповідні заяви протягом встановленого шестимісячного строку, який закінчився 23.02.2007, тому, якщо такі є, вони вважаються такими, що не прийняли спадщину. За таких умов, право на спадкування переходить до спадкоємців четвертої черги.

Суд визнав, що ОСОБА_3 , у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_7 , на час відкриття спадщини і протягом строку , встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявляв про відмову від неї.

Таким чином, у результаті спадкування ОСОБА_3 набув у власність ще 4/6 частки будинку.

Сумарно, ОСОБА_3 , був єдиним власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідка № 113-ОБ видана Долинською міською радою Калуського району Івано-Франківської області від 24.09.2024 свідчить про те, що згідно записів погосподарської книги №2 за 2016-2023 роки, особовий рахунок № НОМЕР_3 за гр. ОСОБА_3 числиться домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (стара адреса АДРЕСА_2 ) (а.с.38).

Копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26.03.2024 підтверджує, що ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.37).

Після його смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як рідний брат та сестра спадкодавця, у другу чергу мають право на спадкування за законом.

Спадкоємці першої черги відсутні.

Родинні відносини між ОСОБА_3 , та позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , підтверджується : копією дубліката свідоцтва про право на спадщину за Законом від 27.08.2007 в якому державний нотаріус Долинської МДНК посвідчила, що спадкоємцем майна ОСОБА_4 є його син ОСОБА_3 ; копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , НОМЕР_4 від 20.05.1971, де в графі батько записаний ОСОБА_4 (а.с.15); копією свідоцтва про народження ОСОБА_10 , НОМЕР_5 від 06.05.1967, де в графі батько записаний ОСОБА_4 (а.с.14); копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_6 від 07.03.1990, згідно якого ОСОБА_10 , після укладення шлюбу з ОСОБА_11 , присвоєно прізвище « ОСОБА_12 » (а.с.16).

Позивачі в жовтні місяці 2024 року звернулася до приватного нотаріуса Калуського нотаріального округу Івано-Франківської області Ананевич О.М. із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом .

31 жовтня 2024 року приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу Івано-Франківської області Ананевич О.М., їм видано свідоцтва про право на спадщину Законом на частки майна гр. ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , які зареєстровані в реєстрі: №2332; №2493.

Спадщина, на яку видано свідоцтва, складається з: 2/6 часток житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та належало спадкодавцю на підставі: Дублікату Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 серпня 2007 року, державним нотаріусом Белей Е.І., Долинської міської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за реєстровим №Д-783.

Свідоцтво на частку спадкового майна видано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.18,19) .

Згідно повідомлення вих.№95/01-16 приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Ананевич О.М. від 31.10.2024, відповідно до поданих позивачами документів власності на майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та належало спадкодавцю - ОСОБА_3 , спадкодавцю належали 2/6 частки, вказаного вище житлового будинку, спадкоємців є двоє, тому на їх ім`я видане 31.10.2024 Свідоцтво про право на спадщину за законом, по реєстру № 2332, на 1/6 частку спадкового майна.

Інших документів власності, а саме: на 4/6 частки, житлового будинку, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , не подано.

Додатково повідомляє, про те, що згідно поданих документів - стара адреса вказаного вище майна: АДРЕСА_1 (шість).

Для видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивачів, потрібен документ власності за померлим на його (її) майно.

Так як, документ власності на майно, за померлим відсутній, в такому випадку необхідно звернутися в суд для визнання за позивачами права власності на спадкове майно (а.с.43).

Таким чином, судом встановлено, що право власності на 4/6 часток спадкового майна не оформлено, правовстановлюючі документи на нього відсутні.

Зміст правовідносин в даній справі полягає у тому, що будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 успадковане позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у порядку спадкування за Законом. Однак, відсутність документів, що засвідчують право власності померлого ОСОБА_3 на 4/6 часток нерухомого майна та відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за Законом на 4/6 часток даного будинковолодіння позбавляють позивачів можливості оформити належне їм право на спадщину в нотаріальному порядку. Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємців на отримання спадщини, а їх право в такому випадку підлягає судовому захисту.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивачів підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавців правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, враховуючи, що спадкоємцями другої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його брат ОСОБА_1 та сестра ОСОБА_2 , спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_3 відсутні, а сам факт відсутності державної реєстрації переходів права власності на 4/6 часток спадкового майна, не позбавляє спадкодавця власності на спірне майно, вимоги позивачів про визнання права власності на 4/6 часток будинковолодіння , яке знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування є обґрунтованими.

Іншого способу захисту свого права , окрім як звернення до суду з даним позовом у позивачів немає.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Копія технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (а.с.23-26) свідчить про те, що будинковолодіння складається: з житлового будинку загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., допоміжною площею 33,5 кв.м., (літ.А), гаражу( літ. Б), вбиральні ( літ. В), навісу ( літ. Г), криниці(№1), хвіртки (№2), воріт (№3), огорожі ( №4).

Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки (а.с.45), ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, по АДРЕСА_1 , становить 329316 грн.

На підставі ст. ст. 57, 60, 65, 70 СК України, ст.ст. 392, 1218, 1261, 1262,1264, 1268, 1270, 1273,1275 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 206, 258, 259,264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Долинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на 2/6 часток будинковолодіння з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається: з житлового будинку загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., допоміжною площею 33,5 кв.м., (літ.А), гаражу( літ. Б), вбиральні ( літ. В), навісу ( літ. Г), криниці(№1), хвіртки (№2), воріт (№3), огорожі ( №4), що належали ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Визнати за ОСОБА_2 , право власності в порядку спадкування за законом на 2/6 часток будинковолодіння з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається: з житлового будинку загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., допоміжною площею 33,5 кв.м., (літ.А), гаражу( літ. Б), вбиральні ( літ. В), навісу ( літ. Г), криниці(№1), хвіртки (№2), воріт (№3), огорожі ( №4), що належали ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_7 , житель АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , РНОКПП НОМЕР_8 , жителька АДРЕСА_4 .

Відповідач: Долинська міська рада Калуського району Івано-Франківської області, , місце знаходження: пр.Незалежності,5, м.Долина, Калуського району, Івано-Франківської області, 77500.

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш