Справа № 216/5888/20
провадження 2/216/96/25
УХВАЛА

іменем України

26 травня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Цимбалістенко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кулініча О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача за зустріною позовною заявою ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області питання про залучення ОСОБА_4 в якості представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_5 в цивільній справі за первісною позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про застосування наслідків нікчемності правочину шляхом стягнення коштів одержаних за нікчемним правочином та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про застосування наслідків недійсного правочину, вчиненого внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою та стягнення збитків, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться справа за первісною позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про застосування наслідків нікчемності правочину шляхом стягнення коштів одержаних за нікчемним правочином та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про застосування наслідків недійсного правочину, вчиненого внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою та стягнення збитків.

В судовому засіданні 26 травня 2025 року було ініційоване питання про залучення ОСОБА_4 в якості представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_5 в цивільній справі за первісною позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про застосування наслідків нікчемності правочину шляхом стягнення коштів одержаних за нікчемним правочином та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про застосування наслідків недійсного правочину, вчиненого внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою та стягнення збитків

Представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заперечували щодо залучення ОСОБА_4 в якості представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_5 .

Відповідач за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 також заперечував щодо залучення.

ОСОБА_4 просила залучити її в якості представника посилаючись на клопотання про залучення представників від 26 травня 2023 року та довіреності, які уповноважують її бути представником.

Беручи до уваги думки учасників справи, вирішуючи ініційоване судом питання про залучення у справі представника та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з вимог ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до положень ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч.ч. 1, 3ст.237 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат/або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених устатті 61 цього Кодексу.

Документами, що підтверджують повноваження адвоката як представника є довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» ( ч. 4 ст. 62 ЦПК України).

Вимогами ст. 131-2 Конституції України передбачено, що незалежність адвокатури гарантується. Разом з тим, відповідно до пп.11 п.16-1 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 132-1 Конституції України виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що Верховний Суд, висловив свою позицію в постанові від 27 грудня 2018 року по справі №589/3937/17, де робить кілька висновків.

По-перше: суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду; по-друге: справа може бути визнана малозначною лише за постановлення ухвали суду про віднесення її до категорії малозначних; по-третє: справа не може бути малозначною в силу закону, якщо серед позовних вимог наявні вимоги немайнового характеру.

Таким чином вищевказана цивільна справа відповідно до п. 2 ч. 6 ст.19 ЦПК України не може бути визнаною судом малозначною, оскільки складається з двох томів, з 16 жовтня 2020 року по 03 грудня 2024 року тобто більше чотирьох років справа розглядалась іншим складом суду, в справі присутня зустрічна позовна заява і розглядається в загальному позовному провадженні, відтак представником позивачів у цій справі може бути виключно адвокат.

Документами, що підтверджують повноваження адвоката як представника є довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (ч.4 ст. 62 ЦКП України).

Відповідачем за первісним позовом не надано суду доказів про наявність у ОСОБА_4 статусу адвоката та не підтверджені її повноваження, як адвоката.

Зазначені положення не суперечать конституційній нормі щодо права особи на отримання професійної правничої допомоги. Законодавче закріплення доручення саме адвокатам представництва інтересів особи у справах, які не відносяться до категорії малозначних, внаслідок складності та істотності правових наслідків, покликане забезпечити дотримання прав та інтересів особи, їх належний захист та виконання завдань цивільного судочинства.

Щодо довіреності, яка була надана ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд звертає увагу, що строк дії довіреності сплив двадцять четвертого березня дві тисячі двадцять п`ятого року.

Щодо довіреності,яку надала відповідаяч ОСОБА_5 від 26.05.2023 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст 62 ЦПК України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Відтак, положення Конституції України, які передбачають здійснення представництва іншої особи в суді виключно адвокатом залишаються незмінними.

За таких обставин, оскільки відповідачем не надано належних документів на підтвердження повноважень у справі ОСОБА_4 , тому вона не може бути допущена судом як представники відповідача. Отже, у залученні ОСОБА_4 в якості представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_5 в цивільній справі за первісною позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про застосування наслідків нікчемності правочину шляхом стягнення коштів одержаних за нікчемним правочином та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про застосування наслідків недійсного правочину, вчиненого внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою та стягнення збитків- слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 13,43,48,49,51,58,60,259-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У залученні ОСОБА_4 в якості представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_5 в цивільній справі за первісною позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про застосування наслідків нікчемності правочину шляхом стягнення коштів одержаних за нікчемним правочином та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про застосування наслідків недійсного правочину, вчиненого внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою та стягнення збитків- відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_5 право на залучення представника у цивільній справі №216/5888/20, який має право на здійснення адвокатської діяльності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 30 травня 2025 року о 15 год. 30 хв.

Суддя О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО