Єдиний унікальний номер 341/1827/24
Номер провадження 2/341/82/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 травня 2025 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Куценка М. О.,

за участю секретаря судового засідання Сегін І. І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Представник Столітній М. М. в інтересах ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором в розмірі 60368,68 гривень, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» (кредитодавець) та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022, укладено договір № 7043949 про надання споживчого кредиту.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 25000 гривень, шляхом перерахування цих коштів на вказану відповідачем банківську карту, строком на 360 днів (з кінцевою датою погашення 01.09.2024), а позичальник (відповідач) зобов`язався повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного п. 1.4 цього Договору. Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору знижена процентна ставка становить 1,493 % в день та застосовується за умови, якщо споживач (позичальник) до 07.10.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Підпунктом 3 п. 4.1 кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача, але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення.

Відповідач здійснював часткові платежі для погашення заборгованості за кредитним договором: у період з 07.09.2023 по 26.05.2024 здійснено оплату на рахунок кредитодавця у розмірі 10500 гривень, з яких 9253,75 гривень спрямовані на погашення заборгованості за тілом кредиту, 1246,25 гривень процентів за користування коштами.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» (як клієнтом) та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (як фактором) було укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, відповідно до умов якого права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7043949 від 07.09.2023 на суму 41567,68 гривень (15746,25 гривень сума заборгованості за тілом кредиту, 25821,43 гривень сума заборгованості за процентами) перейшло від клієнта до фактора (позивача). Відповідач свої зобов`язання у повному обсязі перед жодним з кредиторів не виконав, у зв`язку з чим у нього за кредитним договором № 7043949 від 07.09.2023 утворилася заборгованість і станом на дату звернення до суду становить 60368,68 гривень, з яких 15746,25 гривень заборгованість за основною сумою (тілом кредиту), 25821,43 гривень заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором, 18801,00 гривень заборгованість за нарахованими позивачем за 60 календарних днів процентами за користування кредитом.

Крім цього, представник позивача повідомив суд про зміну найменування позивача з ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал», яке було прийняте відповідно до Рішення єдиного учасника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», , № 251124/1 від 25.11.2024, зазначивши, що зміна назви юридичної особи не має наслідком заміни позивача у розумінні правонаступництва.

На підтвердження заявлених вимог позивач надав суду копію договору про надання споживчого кредиту № 7043949 від 07.09.2023 з додатками № 1 (а. с. 14-19), копію паспорта споживчого кредиту (а. с. 21-22), копію правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» (а. с. 60-69), копію листа про повідомлення відповідачу про відступлення права вимоги за кредитним договором (а. с. 23), копію картки обліку договору (розрахунку заборгованості) (а. с. 25-31), копію договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 з додатками № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6 (а. с. 74-79; а. с. 101-109), копію акту від 04.06.2024 (а. с. 110), копію акту прийому-передачі реєстру боржників від 27.05.2024 (а. с. 110 зворот), копію акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді від 27.05.2024 (а. с. 111), копію витягу з реєстру боржників (додаток № 1 до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024) (а. с. 33), копії платіжних інструкцій № 420 від 31.05.2024 (а. с. 46), № 421 від 31.05.2024 (а. с. 47), № 424 від 04.06.2024 (а. с. 47 зворот), копію листа про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта (а. с. 70-71).

Ухвалою суду від 11.09.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а. с. 85).

31.10.2024 року від представника відповідача адвоката Сурмачевського А. Ю. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а. с. 90-92).

Ухвалою суду від 19.12.2024 року за клопотанням сторони позивача витребувано від АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної карти № НОМЕР_1 відповідачу та факту зарахування 07.09.2023 коштів в розмірі 25000 гривень на вказану карту від ТОВ «Авентус Україна» (а. с. 121).

30.01.2025 року до суду надійшла витребувана ухвалою суду від 19.12.2024 року інформація (а. с. 129).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі, зазначивши, що не заперечує проти винесення заочного рішення (а. с. 112).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У судове засідання сторона відповідача не з`явилась.

Згідно відповіді Крилосівського старостинського округу Галицької міської ради Івано-Франківської області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 83, 84).

Відповідач повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду належним чином за адресою його місця реєстрації (а. с. 89, 128, 144, 151), згідно з трекінгом відправлення поштової кореспонденції вручено одержувачу (а. с. 151).

Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації про їхні адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Представник відповідача Сурмачевський А. Ю. повідомлений про дату, час та місце судового розгляду належним чином відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розпискою (а. с. 94), довідками про доставлення судових повісток до його електронного кабінету (а. с. 126, 143 зворот, 150 зворот).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що сторона відповідача належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду неодноразово судове засідання не з`являлася без поважних причин, відзиву на позов до суду не надала, будь-яких інших клопотань та заяв, окрім вищевказаного, від сторони відповідача до суду не надходило, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, установив наступні обставини справи.

07.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладений електронний договір № 7043949 про надання споживчого кредиту (а. с. 14-19). Вказаний договір з додатком № 1 та паспорт споживчого кредиту до договору підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С8201, 07.09.2023 08:12:08» (а. с. 19 зворот, 22 зворот).

Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 25 000 гривень, строк кредиту 360 днів (а. с. 14). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору (а. с. 19). Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору знижена процентна ставка становить 1,493 % в день та застосовується за умови, якщо споживач (позичальник) до 07.10.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

Надання ТОВ «Авентус Україна» відповідачу кредитних коштів у розмірі 25000 гривень підтверджується копією листа ТОВ «Пейтек Україна» () № 20240612-3а від 12.06.2024, в якому підтверджено 07.09.2023 08:13:06 успішне перерахування коштів на суму 25000 гривень від ТОВ «Авентус Україна» на карту № НОМЕР_1 (а. с. 70-71). Крім цього, відповідно до наданої АТ КБ «Приватбанк» за ухвалою суду від 19.12.2024 інформації на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , емітовано карту № НОМЕР_1 , на яку 07.09.2023 здійснено переказ коштів на суму 25000 гривень (а. с. 129).

Відповідно до копії картки обліку договору (розрахунку заборгованості) за кредитним договором № 7043949 від 07.09.2023 сплачено кошти: 08.09.2023 у сумі 10000 гривень, з яких 9253,75 гривень на погашення суми кредиту, 746,25 гривень на погашення процентів, 18.09.2023 у сумі 500 гривень на погашення процентів. Відповідно до цього розрахунку у ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , заборгованість за кредитним договором № 7043949 від 07.09.2023 станом на 26.05.2024 (включно) складає: 41567,68 гривень, з яких: 15746,25 гривень заборгованість за сумою кредиту (25000 гривень - 9253,75 гривень сплаченого), 25821,43 гривень заборгованість за процентами (7326,61 гривень (нараховані проценти за зниженою ставкою) + 19741,07 гривень (нараховані проценти за стандартною ставкою) - 1246,25 гривень сплачених процентів) (а. с. 25-31).

Підпунктом 3 п. 4.1 кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача.

27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» (клієнтом) та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (фактором) укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за процентною ставкою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який є додатком № 1 до договору факторингу.

Відповідно до копій платіжних інструкцій № 420 від 31.05.2024, № 421 від 31.05.2024, № 424 від 04.06.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» сплатила ТОВ «Авентус Україна» суми у розмірах 19100 гривень, 933424,99 гривень, 3115200,00 гривень з призначенням платежу: «сплата за договором факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 р., без ПДВ» (а. с. 46-47).

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 27.05.2024, акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному від 27.05.2024 за договором факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 клієнт передав фактору реєстр боржників (а. с. 110 зворот-111). Відповідно до витягу з реєстру боржників (додаток № 1) до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , щодо заборгованостей за кредитним договором № 7043949 на суму 41567,68 гривень, з них: 15746,25 гривень заборгованість за основною сумою боргу, 25821,43 гривень заборгованість за процентами.

Про відступлення права вимоги за кредитним договором № 7043949 від 07.09.2023 ОСОБА_1 було повідомлено листом на електронну пошту, вказану позичальником у кредитному договорі (а. с. 23).

Окрім цього, позивач за 60 днів (за період з 27.05.2024 до 25.07.2024) нарахував проценти у сумі 18801 гривень (15746,25 гривень*1,99 % = 313,35 гривень*60 днів).

Доказів, які б підтверджували повернення відповідачем у строки та на умовах, визначених в кредитному договорі, суми кредиту та процентів, матеріали справи не містять.

Відповідно до наданих представником позивача копії Рішення єдиного учасника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», , № 251124/1 від 25.11.2024 найменування цього товариства змінено на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» (а. с. 118). Відповідно до копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.12.2024 у цьому реєстрі міститься запис про юридичну особу товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 44559822 (а. с. 116).

Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Загальні умови виконання зобов`язань визначено ст. 526 ЦК України, в якій передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Положеннями ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ч. ч. 1-2 ст. 612 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію». Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом (Постанова Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18).

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (абзац 2 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмові формі (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 7043949, укладеного між первісним кредитором та відповідачем 07.09.2023 в електронній формі, шляхом використання позичальником електронного підпису, що визначено ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та відповідає приписам ч. 1 ст. 205 ЦК України.

Як установлено судом, договір № 7043949 від 07.09.2023 про надання споживчого кредиту укладено між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора.

У постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок про те, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем та його представником таких не надано.

В силу припису ст. 204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Отже, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на відповідача.

Оскільки вимог про визнання кредитного договору № 7043949 від 07.09.2023 про надання споживчого кредиту недійсним (неукладеним) не заявлено, договору з іншим змістом стороною відповідача не надано, стороною відповідача не спростовано існування між сторонами договірних відносин.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність позивачем укладання між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 договору № 7043949 від 07.09.2023 про надання споживчого кредиту.

Суд при розгляді справи виходить з того, що сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості.

Підписавши 07.09.2023 року договір про надання споживчого кредиту, відповідач відповідно до ст. ст. 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору та взяв на себе відповідні зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування. Доказів виконання зобов`язань відповідачем за вказаним договором до суду не надано. Розрахунок заборгованості за договором відповідачем не спростований.

Право вимоги до відповідача за кредитним договором № 7043949 від 07.09.2023 позивачу відступлено на підставі договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 та реєстру боржників.

У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Також Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20).

Сторона позивача надала суду належно оформлений та підписаний договір факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024, витяг з реєстру боржників від 27.05.2024 до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 (які містять інформацію про позичальника, кредитний договір, розмір заборгованості), акт прийому-передачі реєстру боржників, платіжні інструкції про оплату за договором факторингу.

Первісний кредитор відповідача передав право вимоги за кредитним договором позивачу, а тому позивач є новим кредитором відповідача щодо заборгованості у розмірі 41567,68 гривень.

Про відступлення права грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення.

Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом (ст. 1082 ЦК України). Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Крім цього, суд звертає увагу, що надані представником позивача документи про зміну назви позивача з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (ідентифікаційний код юридичної особи згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 44559822) на ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» (ідентифікаційний код юридичної особи згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 44559822) свідчать про зміну найменування юридичної особи і не можуть розцінюватися як заміна сторони провадження у розумінні правонаступництва.

Позивач довів наявність у нього права вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7043949 від 07.09.2023 до відповідача.

Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 60368,68 гривень, з яких 15746,25 гривень заборгованість за основною сумою (тілом кредиту), 25821,43 гривень заборгованість за процентами за період з 07.09.2023 до 26.05.2024 (нарахованими первісним кредитором), 18801,00 гривень заборгованість процентами за період з 27.05.2024 до 25.07.2024 (нарахованими за 60 календарних днів в межах строку дії кредитного договору позивачем).

Слід зазначити, що відповідачу було надано кредит на строк 360 днів, і на момент переходу права вимоги до нового кредитора цей строк не закінчився, відповідач не повернув заборгованість, тому позивач продовжив нараховувати відповідачу відсотки за стандартною ставкою в межах строку дії кредитного договору. Нарахування процентів за користування кредитним коштами у розмірі 18801 гривень здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору. А тому відповідно до розрахунку позивача за 60 календарних днів (за період з 27.05.2024 до 25.07.2024) в межах строку дії кредитного договору з урахуванням процентної ставки, встановленої договором, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню заборгованість за процентами у розмірі 18801,00 гривень.

Належних і допустимих доказів виконання відповідачем зобов`язання за договором № 7043949 від 07.09.2023 у строки та на умовах, визначених в ньому, перед позивачем до суду не надано.

Відтак, оскільки умови кредитного договору № 7043949 про надання споживчого кредиту від 07.09.2023 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем, останнім не виконано, право грошової вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 перейшло до позивача, проценти за користування кредитними коштами нараховані в межах строку дії договору, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції № 2008 від 20.08.2024 позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень (а. с. 9). Враховуючи приписи ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім згідно платіжної інструкції судовий збір у розмірі пропорційному частини задоволених позовних вимог, який становить 2422,40 гривень.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо, дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Позивачем заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 гривень.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Між позивачем та адвокатом Столітнім М. М. укладено договір про надання правової допомоги № 17/07-2024 від 17.07.2024, згідно якого позивач доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором, в тому числі: представництво інтересів клієнта в судових органах (а. с. 72-73). Факт виконання адвокатом зобов`язань за договором про надання правової допомоги підтверджується копією акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 17/07-2024 від 17.07.2024 (а. с. 32). Крім цього, адвокатом Столітнім М. М. долучено копію рахунку на оплату замовлення від 14.08.2024 на суму 10000 гривень (а. с. 24). Для підтвердження своїх повноважень представником позивача додано ордер на надання правничої допомоги (а. с. 20), а для підтвердження статусу адвоката копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а. с. 49). У зв`язку зі зміною найменування позивача його представником долучено додаткову угоду № 1 від 10.12.2024 до договору № 17/07-2024 про надання правової допомоги від 17.07.2024 (а. с. 117) та копію ордера (а. с. 115).

Суд зауважує, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та значенню справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Європейський суд з прав людини, зокрема, у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», зазначає, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц та у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

Отже, сума гонорару адвокату повинна бути такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціні позову, витрати мають бути неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Водночас, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо: заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи тощо); суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні платіжне доручення чи квитанції про сплату за надані послуги тощо); заявлені судові витрати були недоцільні або необов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів, тощо).

Предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. Станом на сьогодні судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання надмірного часу та зусиль адвоката. На думку суду, стороною позивача завищено розмір судових витрат за надані послуги з правничої допомоги.

Враховуючи фактично надані адвокатом позивачу послуги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 178, 223, 247, 259, 263, 265, 274, 279-282, 352, 354-355 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, заборгованість за кредитним договором № 7043949 від 07.09.2023 року в розмірі 60368 (шістдесят тисяч триста шістдесят вісім) гривень 68 копійок, з них: 15746 (п`ятнадцять тисяч сімсот сорок шість) гривень 25 копійок заборгованість за тілом кредиту, 44622 (сорок чотири тисячі шістсот двадцять дві) гривні 43 копійок заборгованість за процентами.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 26.05.2025.

СуддяМихайло КУЦЕНКО