Справа № 635/6548/20
Провадження № 2/635/1289/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2024 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Савченка Д.М.,

секретар судового засідання Устіч О.Л.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ КБ «ПриватБанк» Дашко В.М. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 14413,47 грн. за кредитним договором № б/н від 03.03.2015 року, судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 03.03.2015 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 15000,00 грн. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач, станом на 13.08.2020 року, має заборгованість 14413,47 грн., яка складається з: 11032,41 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3381,06 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідачем надано відзив та письмові пояснення, в яких останній зазначає, що:

- з позивачем жодних кредитних договорів не укладав та коштів від позивача не отримував;

- картка 925912 емітована позивачем, використовувалась відповідачем, для зберігання коштів;

- платіжна картка 635049 також є дебетовою про що зазначено на її титульній стороні;

-копія анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанк спростовує твердження позивача щодо укладання будь-яких кредитних договорів з відповідачем, оскільки, відповідно до графи щодо оформлення на власне ім`я відповідних (кредитних) карток та кредитного ліміту по ним не заповнені. Також, у вказаній анкеті не йде мова про укладення чи пропозицію укладання будь-яких договорів;

- співробітники банку неодноразово наголошували, що єдиними умовами видачі клієнту платіжних карток ПриватБанком є підписання ним зазначеної анкети та надання паспорта і ідентифікаційного коду. Також, співробітники банку підкреслювали, що поповнення карки грошовими коштами може проводитись через касу банку чи самостійно за допомогою терміналу самообслуговування, а зняття внесених грошових коштів - через банкомати чи термінали закладів торгівлі;

- позивач стверджує, що ним було оформлено кредитну картку НОМЕР_1 - 18.08.2014р. (термін дії - 08/18), по якій в період з 03.03.2015р по 21.01.2020р. змінювались умови кредитування, як зазначено в довідні «Про зміну умов кредитувань на обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_2 (договір б/н)». Тобто, умови кредитування по кредитній картці НОМЕР_1 змінювалися в наступні два роки після спливу строку її дії;

- згідно друкованого тексту, вірогідно, названий позивачем у додатку до позовної заяви як «виписка по рахунку», слідує, що остання операція но картці НОМЕР_1 відбулася 27.01.2017р., з залишком після операції, який дорівнює 351.17 грн., тому незрозуміло звідки з`явилась заборгованість в сумі 11 032.41 грн.

Також, відповідач просив суд застосувати строки позовної давності, оскільки 03.03.2015 почав перебіг строку позовної давності.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09.11.2020 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 за N 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, територіальна підсудність справ Харківського районного суду Харківської області та визначена за Полтавським районним судом Полтавської області.

На підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 17.07.2023 дану справу передано до Харківського районного суду Харківської області для розгляду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01.09.2023 справу прийнято до провадження судді Савченка Д.М.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11.12.2023 забезпечено проведення судового засідання в режимі відеоконференції

Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, в позовні заяви просив розглядати справу без участі представника.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Неодноразово просив суд надіслати йому копію позовної заяви та копію ухвали про відкриття провадження, натомість, позовна заява з додатками та копія ухвали про відкриття провадження були вручені відповідачу в судовому засіданні 13.05.2021.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 03.03.2015 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 15000,00 грн.

У заяві зазначено, що відповідач ознайомився з "Умовами та правилами надання банківських послуг", до його укладення та згоден з його умовами. Відповідач погодився з тим, що заява з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

ОСОБА_1 в подальшому видавались кредитні картки банку в межах підписаного 14.06.2018 договору, останній раз 13.07.2018, зі строком дії до 04.2022.

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Позивачем обрахована заборгованість відповідача наступним чином:

-11032,41 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3381,06 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 03.03.2015 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 15000,00 грн.

На підтвердження видачі відповідачу банківських карток, позивачем надано відповідну довідку.

Хоча заява від 03.03.2015 і містить зазначення відповідача про те, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг, вказані умови не підписані відповідачем, а тому на думку суду позивачем не підтверджено, що саме ці умови розумів відповідач та ознайомилася і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією викладено у постанові Верховного суду від 03.07.2019 по справі № 342/180/17

Таким чином, нарахування банком відсотків та пені за користування кредитом суд вважає неправомірним.

У зв`язку з тим, що нарахування процентів та пені за користування кредитом, які сплатив ОСОБА_1 , здійснено за умовами, з якими останній ознайомлений не був, крім того, позивачем неодноразово збільшувались ставки за кредитом в односторонньому порядку, суд вважає необхідним зарахувати сплачені кошти на погашення процентів та пені кошти в розмірі 150 грн. (сплачена пеня) +399,05 грн. ( сплачена заборгованість за нарахованими відсотками) +40,15 грн. (сплачена заборгованість по простроченим відсоткам)=589,20 грн. в рахунок погашення пред`явленої позивачем суми до стягнення, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 у справі 545/2248/17.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості за тілом кредиту та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.

Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.

Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором №б/н від 03 березня 2015 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 11032,41 (заборгованість за тілом кредиту)-589,20 грн.=10443,21 грн.

Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності слід зазначити наступне.

У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільним кодексом України визначено два види строків позовної давності: а) загальний; б) спеціальні.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності.

Загальний строк позовної давності складає три роки і не залежить від суб`єктного складу правовідносин (стаття 257 ЦК України).

Спеціальна позовна давність визначена статтею 258 ЦК України.

Так, відповідно до п.1 ч.2 цієї статті позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Верховним Судом України у постанові від 23 листопада 2016 року (справа № 6-2104цс16), висловлено наступну правову позицію: «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки(ст. 261 ЦК України)».

Матеріали справи свідчать, що строк дії останньої перевипущеної кредитної картки, яка відображена у виписці по рахунку відповідача встановлено до 04.2022 року, тобто до 30 квітня 2022 року. Позовна заява направлена до суду 28 вересня 2020 року, про що свідчить копія поштового конверту, тобто в межах загального трирічного строку позовної давності.

Принагідно суд зазначає, що відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, чинних на час звернення до суду з даним позовом, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), строк, визначені ст.257,258, 362,559, 681, 728, 786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії карантину.

Постановою КМУ «Про запобіганню поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARA-CoV-2» від 11 березня 2020 р. №211 установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин.

Таким чином, граничний строк позовної давності становить до 12.03.2017.

Таким чином, клопотання відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає.

Інші доводи відповідача заслуговують на увагу, але не спростовують висновків суду.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10443,21 грн., а тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, судовий збір сплачений за пред`явлення позову до суду в розмірі 1522,99 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 10443 (десять тисяч чотириста сорок три) гривні 21копійка.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1522 (одна тисяча п`ятсот двадцять дві) гривні 99 копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місце реєстрації: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, б.1-д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Д.М. Савченко