Справа №700/103/25
Провадження №2/700/117/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 травня 2025 року селище Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Чорненької О.І.,

з участю секретаря судового засідання Кравець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №1704554 від 13.10.2021

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін», в особі представника Лазепки Валентина Ігоровича, звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №1704554, посилаючись на те, що 13.10.2021 було укладено Договір про споживчий кредит №1723613 між ТОВ «Веллфін» та відповідачкою в електронній формі. За умовами п. 1.1. укладеного між позивачем та відповідачем договору позики, позикодавець ТОВ «Веллфін» надає позичальникові ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6 000, 00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

20.01.2021 між позивачем та відповідачкою було укладено додаткову угоду №1 до договору про споживчий кредит №1704554 від 13.10.2021, згідно якої сторони дійшли згоди внести зміни до п.1.1 договору у розділ «Предмет Договору», згідно якого відповідачці надано у позику грошові кошти в сумі 6000,00 грн. на умовах строковості, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п.2.5 договору та в п.2.3 договору у розділ «Термін дії договору» згідно якого строк дії договору становить 15 днів, але у будь-якому випадку до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором. Позичальник також зобов`язується повернути заборгованість за відсотками та простроченими відсотками, у разі наявності, у загальній сумі 756, 00 грн, які вона повинна була сплатити у строк до 20.10.2021.

Крім того 28.10.2021 року між ТОВ «Веллфін» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №2 до договору про споживчий кредит №1704554 від 13.10.2021, згідно якої сторони дійшли згоди внести зміни до п.1.1 договору у розділ «Предмет Договору», згідно якого відповідачці надано у позику грошові кошти в сумі 6000,00 грн. на умовах строковості, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п.2.5 договору та в п.2.3 договору у розділ «Термін дії договору» згідно якого строк дії договору становить 23 дні, але у будь-якому випадку до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором. Позичальник також зобов`язується повернути заборгованість за відсотками та простроченими відсотками, у разі наявності, у загальній сумі 864, 00 грн, які вона повинна була сплатити у строк до 28.10.2021.

Пунктом 1.3. Договору позики встановлено, що позика надається строком на 7 днів. Відповідно до п. 1.4. дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення договору про споживчий кредит між позичальником та позикодавцем. Позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору про споживчий кредит на картковий рахунок відповідачки була перерахована сума позики в розмірі 6 000, 00 грн, що підтверджується повідомленням №33582/01 від 23.01.2025 від ТОВ «Платежі Онлайн», яке надає ТОВ «Веллфін» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів.

Таким чином, позивачем належним чином виконані умови договору позики, в той час як відповідачкою отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останньої утворилась заборгованість за Договором про споживчий кредит зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів.

Відповідачка неналежним чином виконувала свої зобов`язання, внаслідок чого, відповідно п. 1.1., 1.5. Договору про споживчий кредит, загальний розмір заборгованості відповідачки перед позивачем станом на 22.01.2025 становить 18000,00 грн., з яких з яких: 6 000, 00 грн. - основний борг; 12 000, 00 грн. - заборгованість по відсоткам.

А тому, просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 18000,00 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

На момент розгляду справи судом відповідачкою відзиву на позов подано не було.

Заяви ( клопотання) учасників справи, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 05 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд судової справи здійснювати у змішаній формі. Судове засідання призначено на 09 годину 25 лютого 2025 року.

17.02.2025 відповідач на електронну адресу суду надіслала заяву про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції .

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2025 року призначено провести судове засідання, призначене на 09 годину 25 лютого 2025 року у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за участю відповідача ОСОБА_1 , (адреса ел.пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел. НОМЕР_1 ). Проте відповідач на зв`язок із судом не вийшла участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції не здійснювала.

27.03.2025 відповідачем направлено заяву про відкладення розгляду справи та направлення їй копії позовної заяви.

02.04.2025 судом було направлено на дві електронні адреси відповідачки позовну заяву з додатками, що доводиться супровідними листами про направлення документів та витягом з електронної пошти про відправку кореспнденції 02.04.2025 о 15:21 та 02.04.2025 о 15:26.

На судовий розгляд, призначений на 11 годину 22 квітня 2025 року сторони не з`явилися.

06.03.2025, 04.04.2025, 21.04.2025 представник позивача надіслав заяви про проведення розгляду справи без участі та присутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання вкотре не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

Судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема судом за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача скеровувалась ухвала про відкриття провадження у справі та судові повістки про виклик в судове засідання, рекомендованою поштовою кореспонденцією, однак конверти, яким відповідачу скеровувалась судова кореспонденція повернуто на адресу суду в зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Неодноразово судом направлялися відповідачу електронні судові повістки у додатку "Viber" доставлені відповідачу 26.02.2025 15:10:00, 19.03.2025 16:34:41,22.04.2025 11:09:0.5

Також, на сайті Лисянського районного суду Черкаської області двічі опубліковувалося 02.04.2025, 22.04.2025 оголошення про виклик відповідача до суду.

За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

Суд відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Встановлені судом фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 13.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №1704554.

Відповідно до п.1.1 договору ТОВ «Веллфін» надає ОСОБА_1 на умовах, що передбачені даним договором грошові кошти в позику в сумі 6000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою зазначені у п.1.5 договору.

Позика надається позичальнику виключно за допомогою веб-сайту позикодавця, за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором (п.1.2 договору).

Строк позики за цим договором починається з 13.10.2021 та складає 7 днів, позика має бути повернута згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток до договору) до 20.10.2021 (п.1.3 договору).

Відповідно до п.1.4 договору цей договір є укладеним з моменту перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором.

Відповідно до п.1.5 договору строк та проценти за користування позикою за договором про споживчий кредит обчислюються за фактичну кількість календарних днів користування позикою.

Протягом строку позики, встановленого п.1.3 договору, розмір основних процентів складає: 1,8 процента від суми позики, але не менше ніж 50 грн. за перший день користування позикою; 1,8 процента від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п.1.3 договору. При цьому, нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів. (п.1.5.1 договору).

Договір ОСОБА_1 підписала електронним підписом НОМЕР_2 (аналог власноручного підпису).

Згідно з інформаційною довідкою №33582/01 від 23.01.2025 ТОВ «Платежі Онлайн», як технологічний оператор платіжних послуг, повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція. Номер трансакції:33410-81222-796994, сума: 6000,00 грн, дата та час проведення: 13.10.2021 09:55:25, номер платіжної картки: НОМЕР_3 , код авторизації:189776.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з статтями 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексуУкраїни може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України«Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до статті 12 Закону України«Про електроннукомерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа; правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з матеріалів справи 13.10.2021 між ТОВ «Веллфін» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №1704554. Вищевказаний кредитний договір містить інформацію про суму кредиту, мету кредитів, умови та порядок видачі, строк його повернення, погашення, розмір відсоткової ставки, відповідальність сторін. Він підписаний сторонами. Сторони досягли домовленості з усіх істотних умов договору. На момент укладення договору позичальник не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору. Сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним й відповідало їхній внутрішній волі.

Однак, отримавши від товариства кошти в кредит, в порушення умов виконання кредитного договору ОСОБА_1 свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконала.

Так, із наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідачки за договором позики станом на 22.01.2025 становить 18000,00 грн, з яких: 6000, 00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12000,00 грн. - заборгованість за відсотками.

Згідно із вимогами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачка відзиву на позов не подала та не представила суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, в тому числі не спростувала надані товариством докази видачі та користування кредитними коштами.

За вказаних обставин, матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що відповідачка отримала кредит за договором №1704554 від 13.10.2021, проте не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, отримані в кредит кошти не повернула, тому наявні підстави для стягнення з неї на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6000,00 грн.

Щодо стягнення відсотків у розмірі 12000,00 грн за період з 13.10.2021 по 28.10.2021, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Згідно з частиною 1 статті 530ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому законодавство визначає різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), постановах Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 754/16771/17 (провадження № 61-12636св21), від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц (провадження № 61-18053св21) зазначено: «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року у справі №910/4518/16 зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

За умовами кредитного договору №1704554 від 13.10.2021 сторони погодили строк кредитування 7 днів, тобто до 20.10.2021.

20.10.2021 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору №1704554 від 13.10.2021, якою дійшли згоди внести зміни до п.1.1 договору у розділ «Предмет Договору», згідно якого відповідачці надано у позику грошові кошти в сумі 6000 грн на умовах строковості, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п.1.5 договору; у п.1.3 договору розділ «Термін дії договору», згідно якого строк дії договору становить 15 днів, але у будь-якому випадку до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором. Позичальник також зобов`язується повернути заборгованість за відсотками та простроченими відсотками, у разі наявності, у загальній сумі 756,00 грн, які повинен сплатити у строк до 20.10.2021.

Крім того, 28.10.2021 сторони уклали додаткову угоду №2 до договору №1704554 від 13.10.2021, якою дійшли згоди внести зміни до п.1.1 договору у розділ «Предмет Договору», згідно якого відповідачці надано у позику грошові кошти в сумі 6000 грн на умовах строковості, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п.1.5 договору; у п.1.3 договору розділ «Термін дії договору», згідно якого строк дії договору становить 23 дні, але у будь-якому випадку до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором. Позичальник також зобов`язується повернути заборгованість за відсотками та простроченими відсотками, у разі наявності, у загальній сумі 864,00 грн, які повинен сплатити у строк до 28.10.2021.

Звертаючись до суду з даним позовом ТОВ «Веллфін» просить стягнути нараховані проценти, які розраховані станом на 22.01.2025 за період з 13.10.2021 по 17.02.2022.

Проте, пунктом 1.3. кредитного договору та додатковими угодами до нього передбачено, що строк позики за цим договором складає 23 дні, фактично до 05.11.2021.

Згідно з п. 1.5.2 договору №1704554 від 13.10.2021 у разі якщо позичальник не повернув суму позики у строк встановлений пунктом 1.3 Договору, нарахування процентів, встановлених пунктом 1.5.1 Договору проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення як плату за неправомірне користування чужими грошовими коштами (понадстрокове користування грошовими коштами), в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексуУкраїни (проценти за понадстрокове користування позикою). При цьому нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів.

Відповідно до пункту 3.1. Договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення позики та нарахованих процентів на умовах, встановлених цим договором. Сторони досягли згоди у тому, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватиметься у відповідності до умов цього договору та таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток до договору).

Отже за умовами кредитного договору проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 23 днів, тобто протягом строку, на який були надані такі кошти і, враховуючи визначену процентну ставку за кредитами, нарахування процентів має проводитися на рівні процентної ставки 1,8%.

Відповідно до умов договору про споживчий кредит №1704554 від 13.10.2021, сума кредиту становила 6000,00 грн., процентна ставка за користування кредитом в строк кредитування 1,8 %, але не менше ніж 50 грн за день. Строк кредитування 23 днів.

Отже, розмір заборгованості по процентам за користування кредитними коштами за цим договором позики №1704554 від 13.10.2021 становить 2484,00 грн, при цьому враховуючи, що відповідачкою сплачено проценти 20.10.2021 у розмірі 738,00 грн. та 28.10.2021 у розмірі 864,00 грн, загальна сума - 1602,00 грн. Отже, з відповідачки в користь позивача підлягають до сплати відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 882,00 грн.

Безпідставно нараховані відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 11118,00 грн. стягненню не підлягають.

За наведених обставин, позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором про споживчий кредит № 1704544 від 13.10.2021 в розмірі 6882 грн, з яких: 6000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 882,00 грн - заборгованість за відсотками за період з 13.10.2021 по 05.11.2021.

Розподіл судових витрат

За правиламистатті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов суд задовольняє частково, в такому разі суд стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір за подачу позовної заяви пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 927,78 грн. (2422,40* 38,30%).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. ст.12, 13, 81, 133, 137, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст. 205, 207, 512, 514, 526, 530, 610, 611, 625, 626, 628, 638, 639, 1054, 1055, 1056-1, 1077 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредит №1704554 від 13.10.2021 -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованість за договором споживчого кредиту №1704554 від 13.10.2021 в розмірі 6882 (шість тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» судовий збір в сумі 927,78 (дев`ятсот двадцять сім) гривень78 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Лисянським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення виготовлене 29.05.2025року.

Повне найменування сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін», , юридична адреса: вул. Героїв Севастополя, 48, м.Київ, 03061, ел. пошта: , засоби зв`язку: 38;

представник позивача: Лазепка Валентин Ігорович, РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: адреса: вул. Героїв Севастополя,48, м.Київ, 03061, ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 , засоби зв`язку: НОМЕР_6 ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_1 , засоби зв`язку: НОМЕР_7 , ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА