ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6764/25 Справа № 202/8670/23 Суддя у 1-й інстанції - Михальченко А. О. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

28 травня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Халаджи О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Алпенідзе Катерина Тінтушевна, на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2023 року про повернення позовної заяви в цивільній справі номер 202/8670/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , діючої в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус ДМНО Річка Юлія Олександрівна, про повернення майна переданого на зберігання,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , діючої в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус ДМНО Річка Юлія Олександрівна, про повернення майна переданого на зберігання - повернуто.

Із вказаним судовим рішенням не погодився позивач ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Алпенідзе К.Т., подав апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 2025 року апеляційна скарга залишена без руху до надходження до Дніпровського апеляційного суду даної цивільної справи.

22 травня 2025 року цивільна справа надійшла до Дніпровського апеляційного суду.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження за вказаною вище апеляційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

В апеляційній скарзі позивачем ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Алпенідзе К.Т., заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2023 року. В клопотанні зазначено, що позивач не отримав повне судове рішення, не був повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. У ч. 3 ст. 354 ЦПК України зазначено, що строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що 16 серпня 2023 року ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву повернуто позивачу.

Апеляційна скарга подана до суду апеляційної інстанції 14 травня 2025 року, тобто із порушенням строку на апеляційне оскарження, що встановлений ч. 1 ст. 354 ЦПК України та після спливу двох років з дати складення повного судового рішення.

Згідно з ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У розумінні норм процесуального права України особа визначивши свої права, реалізує їх за своїм розсудом та розпорядження своїми правами являється одним із основоположних принципів судочинства.

Однак право на доступ до суду не є абсолютним, воно може підлягати законним обмеженням, внаслідок дії закону, зокрема норм процесуального права.

Також, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком цієї особи добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати передбачені процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (§ 35 рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Alimentaria Sanders S. A. v. Spain», заява № 11681/85).

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Данні положення кореспондуються з положеннями ч. 1 ст. 44 ЦПК України, в якій зазначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява №52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Європейський суд з прав людини зазначає, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року заява №236/03).

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (п. п. 33, 34 рішення ЄСПЛ від 20 червня 2011 року у справі «Перетяка та Шереметьев проти України»).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такі ж висновки містяться і в постановах Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі №201/11460/19 та від 26 квітня 2021 року у справі №753/7619/19.

За таких обставин, апеляційний суд вважає необґрунтованим посилання позивача про його не обізнаність про розгляд справи, оскільки позовна заява була підписана та подана ним особисто, а сам позивач з урахуванням наведених принципів мав цікавитись ходом розгляду його позову.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для відкриття апеляційного провадження не вбачається.

Також слід зазначити, що принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

Отже, застосування апеляційним судом процесуальних обмежень при апеляційному оскарженні ухвали суду першої інстанції від 16 серпня 2023 року відповідає принципу юридичної визначеності та не може вважатись відмовою у доступі до правосуддя.

Керуючись статтями 358, 381 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Алпенідзе Катерина Тінтушевна, на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2023 року про повернення позовної заяви в цивільній справі номер 202/8670/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , діючої в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус ДМНО Річка Юлія Олександрівна, про повернення майна переданого на зберігання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: