Дата документу 29.05.2025
Справа № 316/919/13
Провадження № 4-с/334/18/25
УХВАЛА

про залишення скарги без розгляду

29 травня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, заінтересовані особи: ПАТ КБ «Приватбанк», Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), -

ВСТАНОВИЛА:

23.05.2025 року до суду через систему «Електронний суд» звернувся представник: адвокат Майоров В.О. в інтересах ОСОБА_1 зі скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання, заінтересовані особи: ПАТ КБ «Приватбанк», Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Прохали: 1) зобов`язати посадових осіб Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт із всього нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного згідно постанови про арешт майна боржника № 47563236 від 26.10.2015 року на підставі виконавчого листа №316/919/13-ц від 12.07.2013 року, що був виданий Енергодарським міським судом Запорізької області; 2) поновити строк на подання скарги та рахувати його з 13.05.2025 року - дня отримання відповіді, що свідчить про бездіяльність, яка оскаржується.

Дослідивши матеріали скарги, суддя доходить до таких висновків.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ст.447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно ч.1,2 ст.448 ЦПК України скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Скарга подається в письмовій формі і підписується стороною виконавчого провадження, її представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою. У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

У обґрунтування своїх вимог у скарзі зазначили, що необхідність в подачі скарги виникла в зв`язку з арештом всього нерухомого майна ОСОБА_2 , накладеного згідно постанови про арешт № 47563236 від 26.10.2015 року. Даний арешт був накладений Відділом державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області на підставі виконавчого листа №316/919/13 від 12.07.2013 року, що виданий Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення грошових коштів. На даний час згідно листа №18/04/2025 від 18.04.2025 року виконавчий орган це Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Представник заявника Майоров В.О. звернувся до органу виконавчої служби із запитом про надання інформації відносно виконавчого провадження, в межах якого був накладений арешт, про надання інформації на якій стадії перебуває виконавче провадження та з заявою про зняття зазначеного арешту. На запит була отримана відповідь, в якій зазначено, що у відділі перебувало на виконанні виконавче провадження та отримали відповідь про знищення виконавчих проваджень на підставі яких накладався арешт. Лист про відмову у знятті арешту отримали 13.05.2025 року на електронну пошту.

При цьому, матеріали скарги не містять окремого обґрунтованого клопотання про поновлення пропущеного строку для подання скарги, яке згідно ст.449 ЦПК України має бути заявлено одночасно зі скаргою.

За змістом ст.81 ЦПК України обов`язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону.

При зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

У Постанові Верховного Суду від 18.11.2020 року у справі №466/948/19 міститься висновок, що «з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

Верховний Суд у Постанові від 07.06.2023 року у справі № 1622/16530/2012 зазначив, що висновки щодо презумпції обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, що є сталою та послідовною судовою практикою, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду: від 14.08.2019 року у справі № 910/7221/17; від 12.01.2021 року у справі № 910/8794/17; від 12.10.2021 року у справі № 918/333/13-г.

Тому, з урахуванням засад цивільного законодавства - справедливість та добросовісність, з огляду на презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх справ у виконавчому провадженні, суддя дійшла висновку, що доводи представника щодо поновлення строку з огляду на отримання листа про відмову у знятті арешту 13.05.2025 року не є обґрунтованими, оскільки арешт накладено державним виконавцем 26.10.2015 року, в той час як зі скаргою до суду звернулися лише 23.05.2025 року, тобто через 10 років.

З огляду на те, що скаржником пропущено строк звернення до суду зі скаргою, окремого обґрунтованого клопотання про поновлення пропущеного строку для подання скарги не подано, доказів поважності причин його пропуску не надано та таких судом не встановлено, суддя вважає, що скарга підлягає залишенню без розгляду згідно ч.2 ст.449 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 259-261, 353, 447-1, 448, 449 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, заінтересовані особи: ПАТ КБ «Приватбанк», Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - залишити без розгляду, так як скаргу подано з пропуском строку за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання про поновлення пропущеного строку для подання скарги.

Особа, заява якої залишена без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів.

Суддя: С.М. Телегуз