Справа № 453/470/25
№ провадження 2/453/373/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року Сколівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Брони А.Л.

секретаря судових засідань Бендеш А.І.,

без учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Славської селищної ради Стрийського району Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

25.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, в якій просить:

- встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - матір`ю;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок садибного типу, позначений на плані технічного паспорта, виготовленого 16.12.2024 року Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, літерою «А-1», загальною площею приміщень 26,4 кв.м., житловою площею 14,8 кв. м., допоміжною площею 11,1 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами: вбиральна, позначена літерою «Б», за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 01.04.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з визначенням дати підготовчого засідання.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 27.05.2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позовна заява обгрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , після смерті котрої відкрилась спадщина, до складу якої увійшов, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , який прийняв спадщину відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, який дія на час відкриття спадщини.

14.01.2025 року позивач звернувся до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі такого через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно спірний житловий будинок та недоведеністю родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем (розбіжність у прізвищах).

Зазначено, що відповідно до записів будинкової книги, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (син) були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з погосподарської книги від 15.11.2023 року № 23, головою домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 була ОСОБА_3 . Згідно довідки Славської селищної ради Стрийського району Львівської області від 15.11.2024, за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_2 . А відтак, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є однією і тією ж особою та, відповідно, матір`ю позивача.

На підставі наведеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку позивач вважає, що наявні достатні законні підстави для визнання за ним права власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті матері.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але попередньо від його представника адвоката Павкович О.В. надійшло до суду клопотання про розгляд справи без її участі та участі довірителя, вказавши, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить такі задовольнити.

11.04.2025 на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача Славської селищної ради Стрийського району Львівської області Обухівського О.В., в якому просить розгляд справи проводити без участі відповідача. Рішення просить постановити на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства України та встановлених обставин на підставі поданих позивачем суду доказів.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Щодо вимоги позивача про встановлення факту родинних відносин.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 22.09.2000 року Волосянківською сільською радою Сколівського району Львівської області відповідно до актового запису № 19.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданого 30 квітня 1961 року Сколівським райбюро ЗАГС Львівської області на підставі актового запису № 23 вбачається, що у графі мати записано « ОСОБА_5 ».

Так, в день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 .

14.01.2025 року позивач звернувся до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , однак згідно листа завідувача Сколівської державної нотаріальної контори Батлюк В.І. № 12/01-16 від 14.01.2025 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що необхідно довести родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем (розбіжність у прізвищах) та відсутності документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спірне майно.

Згідно листа завідувача Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області В. Батлюк №241/01-16 від 10.04.2025, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилася.

Як вбачається зі свідоцтва про народження ОСОБА_1 , матір`ю такого було записано ОСОБА_5 . Внаслідок розбіжності у написанні прізвища, імені та по-батькові матері, позивач позбавлений можливості у позасудовий спосіб довести факт родинних відносин.

Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії.

Слід зазначити, що ім`я ОСОБА_6 є скороченим варіантом імені ОСОБА_7 , а ім`я ОСОБА_8 є тотожним імені Теодор.

Згідно довідки № 364, виданої 15.11.2024 року адміністратором відділу ЦНАП Славської селищної ради Стрийського району Львівської області Ріжнів О.М., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначено, що ОСОБА_2 заповіт не складала.

Згідно записів будинкової книги, копія аркуша якої наявна в матеріалах справи, ОСОБА_2 (голова сім`ї) та ОСОБА_9 (син) були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 .

З наявних у матеріалах справи документів вбачається, що неодноразово у прізвищах спадкодавця ОСОБА_2 та позивача ОСОБА_1 допускались помилки у написанні прізвищ, а саме замість літери «Ш» писалась літера «Ч».

Відтак суд приходить до висновку, що дослідивши докази у їх сукупності, такі дають можливість встановити, що померла ОСОБА_2 була матір`ю ОСОБА_1 , а відтак вимога позивача про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про визнання права власності на житловий будинок.

Згідно виписки з погосподарської книги №549 за 1996-2000 роки в с. Ялинкувате Славської селищної ради Стрийського району Львівської області вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 побудовано в 1924 році в с. Ялинкувате Сколівського району Львівської області. Загальна площа житлових приміщень 30,0 м.кв., житлова площа 10,0 м. кв. Площа земельних ділянок 1,37га, в тому числі: рілля-1,05 га, під будівлями 0,01 га, сіножаті, пасовища 0,31 га. Зазначено, що головою домогосподарства була ОСОБА_3 .

З технічного паспорта на будинок садибного типу, виготовленого 16.12.2024 Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації та довідки №499 від 04.03.2025, вбачається, що загальна площа спірного житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (позначеного у технічному паспорті літерою «А-1»), становить 26,4 кв. м., з них житловою площею 14,8 кв.м., допоміжною площею 11,6 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: вбиральня літера «Б». Інвентаризаційна вартість 42 848 грн.

Згідно даних технічного архіву Стрийського МБТІ право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано. Відомості про наявність обтяжень та видачу дублікатів на об`єкт нерухомого майна у матеріалах інвентаризаційної справи відсутні.

Встановлено, що позивач, як спадкомець першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_2 прийняв спадщину за законом після смерті матері шляхом вступу в управління спадковим майном в розумінні нормст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент відкриття спадщини.

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 , які б звертались до Сколівської державної нотаріальної контори, відсутні.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до п.3.1 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч.3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до норм ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Слід зазначити, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до роз`яснень, викладених у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, аналіз вищенаведених норм закону дає підстави стверджувати, що покійна ОСОБА_2 набула за життя право власності на житловий будинок, розташований АДРЕСА_1 , а після її смерті право на зазначений будинок перейшло до спадкоємця після її смерті ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на житловий будинок підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 315, 392, 1216, 1218, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 90, 95, 258-259, 264-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок садибного типу, позначеного в плані технічного паспорта, виготовленого 16.12.2024 Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації літерою «А-1», загальною площею приміщень 26,4 кв.м., житловою площею 14,8 кв. м., допоміжною площею 11,6 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами: вбиральна, що позначена в цьому плані технічного паспорта літерою «Б», за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Славська селищна рада Стрийського району Львівської області, місцезнаходження: вул. Івасюка, 24, с-ще Славсько Стрийського району Львівської область, .

Суддя