Справа № 135/464/25
Провадження № 2/135/278/25
У Х В А Л А

іменем України

28.05.2025 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., за участі секретаря судових засідань Котик В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягуваних аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

03.04.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 23.12.2020 у справі №135/837/20, та ухвалити нове судове рішення про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 07.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

14.04.2025 від відповідача ОСОБА_2 поштою надійшла заяву про зупинення провадження у справі, у якому він зазначає, що він був призваний на військову службу під час мобілізації та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 14.08.2022 по теперішній час. З 14.08.2022 приступив до виконання службових обов`язків, та по теперішній час бере безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України перебуваючи в Донецькій області.

Представником позивача адвокатом Бодачевською М.В. подані письмові заперечення, у яких вона просить відмовити відповідачу ОСОБА_2 у задоволенні його заяви про зупинення провадження у справі, обґрунтовуючи наступним. Верховний Суд у постановах від 09.11.2022 у справі №753/19628/17, від 29.03.2023 у справі №756/3462/20 виснував, що для зупинки провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України необхідно надати докази перебування заявника у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан, і виконання бойових завдань у зоні бойових дій. Верховний Суд у постанові від 05.06.2024 у справі №317/3364/21 звернув увагу на те, що для застосування припису пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України слід врахувати, чи не порушуватиме зупинення провадження у справі найкращі інтереси дитини. відповідач ОСОБА_2 до заяви про зупинення провадження долучив довідку ВЧ НОМЕР_1 від 09.04.2025, з якої вбачається, що він займає посаду штаб-сержанта 3 категорії групи розвідки штабу військової частини НОМЕР_1 , брав участь у відповідних заходах, перебуваючи в АДРЕСА_1 . Одночасно з цим, згідно наказу Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією, с. Новоолександрівка Покровського району Донецької області з 02.08.2024 вважається тимчасово окупованим Російською Федерацією; с. Невельське Покровського району Донецької області з 16.09.2024 бойові дії завершено; м. Миколаїв - з 11.11.2022 бойові дії завершено. За таких обставин, на момент розгляду справи відповідач не виконує бойові завдання у зоні бойових дій, які зазначено у довідці. Також відповідачем не надано доказів, що дана військова частина переведена на воєнний стан. Відповідач займає посаду штаб-сержанта 3 категорії групи розвідки штабу ВЧ НОМЕР_1 , а отже працює в штабі військової частини та виконує адміністративні, організаційні та допоміжні функції. Крім того, відповідачем заява надіслана за допомогою послуг по доставці «Нова пошта» особисто із смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, у якому не проводяться бойові дії, на території якого є відповідний суд, який здійснює судочинство, а отже за необхідності відповідач може з`явитися до суду для участі в розгляді справи в режимі проведення відеоконференції між судами. Отже, надані відповідачем докази не є достатніми для зупинення провадження у справі відповідно до пункту 2 першої частини статті 251 ЦПК України.

Представник позивача адвокат Бодачевська М.В. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд заяви про зупинення провадження без її участі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали заяви про зупинення провадження, матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов таких висновків.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

За частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом (пункт 10 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Зупинення провадження у справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.

Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи у стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Судом встановлено, що згідно з довідкою командира військової частини НОМЕР_1 №6/18/3/954 від 08.04.2025 відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 з 14.08.2022 року по теперішній час.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 №6118/3/960 від 09.04.2025 відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обіймає посаду штаб-сержанта 3 категорії групи розвідки штабу військової частини НОМЕР_1 , та в період з 14.08.2022 по 09.05.2023, з 25.05.2025 по 21.06.2023, з 27.06.2023 по 01.09.2023, з 04.09.2023 по 19.09.2023, з 21.09.2023 по 15.04.2024, з 17.04.2024 по 21.05.2024, з 25.07.2024 по 24.12.2024, з 11.01.2025 по теперішній час бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в м. Миколаїв, с. Невельське, с. Новоолександрівка Донецької області.

У постановах Верховного Суду від 27.02.2023 у справі №380/7845/21, від 31.05.2023 у справі №160/1543/21 висловлено позицію про те, що для вирішення питання про зупинення провадження недостатньо самого факту введення воєнного стану і формального перебування сторони у складі ЗСУ, оскільки не кожен структурний елемент в складі ЗСУ переведений на воєнний стан, тобто виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 09.11.2022 у справі №753/19628/17, від 29.03.2023 у справі №756/3462/20 виснував, що для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України необхідно надати докази перебування заявника у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан, і виконання бойових завдань у зоні бойових дій.

Також Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 29.03.2023 у справі №756/3462/20 визначав, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу, виданий у порядку п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008. Інші докази (довідки, листи з військової частини) суд визнав недостатніми для встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом.

Надані відповідачем ОСОБА_2 довідки не містять інформації про переведення військової частини, в якій він проходить військову службу, на воєнний стан і про залучення відповідача до виконання бойових завдань у зоні бойових дій. Інші докази, як то накази військової частини по особовому складу суду не надані.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05.06.2024 у справі №317/3364/21 звернув увагу на те, що для застосування припису пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України слід врахувати, чи представляє військовослужбовець свої інтереси у судах першої й апеляційної інстанцій особисто (пункт 54 постанови), а також, чи не порушуватиме зупинення провадження у справі найкращі інтереси дитини (пункти 57-61 постанови).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13.03.2025 у справі №557/1226/23, вказав, що вирішуючи питання про зупинення на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України провадження у справі про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дитини через перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, переведених на воєнний стан, суд має враховувати, зокрема, чи є належні докази того, що військова частина, в якій проходить службу відповідач, переведена на воєнний стан, і що він виконує бойові завдання, перебуваючи у зоні бойових дій, унаслідок чого не може брати участь у судових засіданнях ні особисто, ні у режимі відеоконференції, зокрема поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, чи користувався відповідач правничою допомогою під час судового провадження, чи мав можливість самостійно або з допомогою представника висловитися щодо позовних вимог. Не враховуючи ці обставини, обов`язкове зупинення провадження у справі щодо аліментів на утримання дитини, зокрема про зміну способу стягнення та їхнього розміру, хоч і відповідатиме певним інтересам того відповідача, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, але може шкодити захищеним інтересам дитини у передбаченому законом утриманні з боку такого відповідача.

Верховний Суд також взяв до уваги, що у справі, яка стосується аліментів на утримання дитини, суд і сторони справи повинні забезпечити реалізацію найкращих інтересів дитини. Інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків. Забезпечити реалізацію найкращих інтересів дитини слід у кожній справі, яка стосується прав та інтересів дитини, зокрема і в справі про зміну способу стягнення та розміру аліментів на її утримання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем ОСОБА_2 , який проходить військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 , не доведено, що вказана військова частина переведена на воєнний стан, що він виконує бойові завдання, перебуває в районі виконання бойових завдань на території України, з метою забезпечення національної безпеки і оборони України, та позбавлений можливості брати участь у судових засіданнях особисто або у режимі відеоконференції, зокрема поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, користуватися правничою допомогою під час судового провадження, можливості самостійно або з допомогою представника висловитися щодо позовних вимог.

Зупинення провадження у справі хоч і відповідатиме певним інтересам відповідача на забезпечення його особистої участі під час розгляду справи, проте може зашкодити інтересам малолітньої дитини в отриманні від батька аліментів, які є необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Також суд враховує, що у разі задоволення позову, зміна розміру аліментів відбувається з дня набрання рішення законної сили, що на думку суду, внаслідок зупинення розгляду справи, в майбутньому призведе до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

З огляду на вказане, зупинення провадження у справі порушує баланс інтересів дитини і матері, з одного боку, та її батька, з іншого боку, і суперечить найкращим інтересам дитини, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 251, 253, 260, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягуваних аліментів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області С.О.Нікандрова