ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 2-6889/09
Провадження № 22-ц/821/161/25
Категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

секретаря - Глущенко І. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 грудня 2009 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2009 року ПАТ АТ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилалось на те, що 15.10.2007 між ВАТ АТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № АФВ_39-07/00, згідно якого останній отримав кредит в сумі 7793,00 доларів США на придбання автомобіля марки ВАЗ моделі 211120, 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий універсал-В, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , під заставу цього автомобіля, зі сплатою 11,9 % річних, з кінцевим строком повернення: по 12.10.2012.

Для належного виконання зобов`язань за Кредитним договором позичальником, відповідно до Договору застави № № АФВЗ_39-07/00, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Вінніченко Ж. В. 15.10.2007 за реєстраційним № 7079, позичальник надав в заставу АБ «Укргазбанк» вище зазначений автомобіль, що належав позичальнику.

Вказано, що обтяження рухомого майна зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 14934087 від 16.10.2077.

Банк належним чином виконав зобов`язання за Кредитним договором.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором, станом на 19.10.2009, заборгованість по кредиту строкова 4675,88 доларів США, заборгованість по кредиту прострочена 648,90 доларів США, заборгованість по процентах поточна 33,28 доларів США, заборгованість по процентам прострочена 267,10 доларів США, заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту 358,67 грн, заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 148,20 грн, а всього 5625,16 доларів США та 506,87 грн.

За невиконання обов`язку заставодавцем щодо страхування предмета застави, просило стягнути штраф у розмірі 2315,00 грн.

Позивач просив у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № АФВ_39-07/00 від 15.10.2007 звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки ВАЗ моделі 211120, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.12.2009 позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за Кредитним договором у розмірі 5625,16 доларів США, заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 506,87 грн та 2315,00 грн штрафу за порушення умов Договору застави. Вирішено питання розподілу судового збору. У рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № АФВ_39-07/00 від 15.10.2007 звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки «ВАЗ» моделі 211120, 2007 року випуску, що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого реєстраційною групою 1 МРВ ДАІ при ВДАІ УМВС України в Черкаській області 12.10.2007.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором та Договором застави належним чином не виконав. Строк дії Договору страхування закінчився 15.10.2008, а новий Договір відповідачем не укладався. Предмет застави був не застрахований, а відтак було порушено вимоги п. 3.3.4 Договору застави.

Рішення набрало законної сили та звернено до примусового виконання.

09.09.2024 до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 25.12.2009.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2024 поновлено ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення першої інстанції та призначено її до розгляду.

24.10.2024 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 25.12.2009 залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скарги

У листопаді 2024 року, не погоджуючись з вказаним заочним рішенням суду, ОСОБА_1 подав через засоби поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення від 25.12.2009 та відмовити у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк».

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що в матеріалах справи відсутні докази направлення йому повісток про виклик до суду, що є підставою для скасування вказаного заочного рішення.

Вказує, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника і кредитодавець звернувся до суду з позовом про дострокове повернення коштів за Договором про надання споживчого кредиту, не виконавши вимоги, чинної на час виникнення спірних правовідносин (до 10.06.2017) ч. 10 с. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», яка передбачала обов`язкове направлення позичальнику повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту, то в позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за Договором про надання споживчого кредиту, а в суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову в частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором.

Відзив на апеляційну скаргу

05.02.2025 від ПАТ АБ «Укргазбанк» на адресу Черкаського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві вказано, що направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання цих спорів.

Зауважує, що заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.12.2009, в частині звернення, у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, стягнення на предмет застави автомобіль марки «ВАЗ» моделі 211120, 2007 року випуску, виконано. Дані обставинами підтверджуються, постановою заступника начальника відділу Центрального відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) від 31.03.2020 про закінчення виконавчого провадження № 57266159 у зв`язку з фактичним виконанням рішення в повному обсязі та сплачено витрати виконавчого провадження.

Фактичні обставини справи

15.10.2007 між ВАТ АТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № АФВ_39-07/00, згідно яким Банк надав позичальнику кредит в сумі 7793,00 доларів США на строк з 15.10.2007 по 12.10.2012 або по день визначений в п. 3.3.11 цього Договору, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 11,9 % річних (а.с. 9-11).

Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору кредит надавався на придбання автомобіля марки ВАЗ моделі 211120, 2007 року випуску.

Пунктом 2.1 Кредитного договору передбачалося, що згідно з Договором застави № АФВДЗ_39-07/00 від 15.10.2007 в забезпечення виконання зобов`язань за дійсним договором Банком прийнято в заставу автомобіль, який зазначено в п. 1.4 цього Договору.

Згідно п. 3.2.5 Кредитного договору Банк мав право вимагати дострокового виконання зобов`язань позичальника за цим Договором, забезпеченого заставою, у разі: передання заставодавцем предмета застави іншій особі без згоди Банку, якщо одержання такої згоди необхідне; порушення заставодавцем правил про зміну предмета застави; втрати/пошкодження предмета застави за обставин, за які Банк не відповідає, якщо заставодавець змінив або не відновив предмет застави; неналежної сплати страхових платежів по Договору страхування автомобіля за пакетом «повне КАСКО» та Договору страхування власного життя.

Повернення суми кредиту здійснювати на рахунок № НОМЕР_4 в ЧФ ВАТ АБ «Укргазбанк», щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/60 від суми отриманого кредиту, що становить 129,88 доларів США (п.п. 3.3.3 п. 3.3 Кредитного договору).

Відповідно до п.п. 3.3.4 п. 3.3. Кредитного договору позичальник зобов`язувався, у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.1.10 цього Договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

Банк надав кредит ОСОБА_1 за Кредитним договором у сумі 7793,00, еквівалент у гривнях 39354,65 грн, що підтверджується копією заяви на видачу готівки № 55_16 від 15.10.2007 та копією виписки/особовий рахунок за 15.10.2007(а.с 16-17).

Договором застави № АФВДЗ_39-07/00 від 15.10.2007, укладеним між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , забезпечувалися всі вимоги заставодержателя, як кредитора за умовами Кредитного договору № АФВ_39-07/00 від 15.10.2007 (а.с. 12-14).

Предметом застави було рухоме майно, а саме автомобіль марки ВАЗ моделі 211120, 2007 року випуску, тип легковий універсал-В, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

На період дії дійсного Договору застрахувати заставлене майно на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування (п.п. 3.3.4 Договору застави).

Заставодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет застави, зокрема, у такому випадку: якщо у момент настання строку виконання зобов`язання за Кредитним договором воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредиту (чергового платежу за кредитом) та/або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті штрафних санкцій встановлені Кредитним договором строки (п. 6.1 Договору застави).

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № АФВ_39-07/00 від 15.10.2007, станом на 19.10.2009, заборгованість по кредиту поточна 4675,88 доларів США; заборгованість по кредиту прострочена 648,90 доларів США; заборгованість по процентах поточна 33,28 доларів США; заборгованість по процентам прострочена 267,10 доларів США; заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту 358,67 грн; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 148,20 грн; штраф за порушення умов Договору застави 2315,00 грн (а.с. 18).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначеним вимогам закону заочне рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема заставою.

Згідно з ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України).

Звертаючи стягнення на предмет застави, суд зазначає розмір заборгованості та її складові, у рахунок погашення якої звертається таке стягнення.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про заставу» та ст. 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань та у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною ч. 4 ст. 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до умов Кредитного договору № АФВ_39-07/00 від 15.10.2007 кредит в сумі 7793,00 доларів США надававсявідповідачу на придбання автомобіля марки ВАЗ моделі 211120, 2007 року випуску. В забезпечення виконання зобов`язань за дійсним договором Банком прийнято в заставу автомобіль, який зазначено в п. 1.4 Кредитного договору та Договору застави № АФВДЗ_39-07/00 від 15.10.2007.

Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником умов цього Договору (в тому числі, несвоєчасного виконання грошових зобов`язань (з простроченням їх виконання більше, ніж один робочий день), що випливають з цього Договору, а саме: несплати процентів та/або несвоєчасного повернення кредиту його частини) Банк має право на свій розсуд: припинити свої зобов`язання в односторонньому порядку щодо подальшого кредитування позичальника (для кредитних договорів, згідно яких кредит надається частинами); розірвати цей Договір в односторонньому порядку; внести зміни/доповнення до цього Договору в односторонньому порядку (внести зміни до умов зобов`язань своїх та/або позичальника, включаючи зміну позичальнику процентної ставки користування кредитом та встановлення її на рівні 12,9 % річних).

Пунктом п. 3.1.2 Договору застави передбачалося, що за порушення заставодавцем обовязків щодо страхування предмета застави та життя заставодавця (позичальника) (у разі необхідності), заставодержатель має право вимагати дострокового погашення заборгованості по кредитному договору, при необхідності звернувши стягнення на предмет застави, або застрахувати предмет застави за свій рахунок в інтересах заставодавця із стягненням на предмет застави.

У зв`язку із допущенням ОСОБА_1 прострочення платежів та невиконання обов`язку заставодавцем щодо страхування предмета застави, 28 грудня 2009 року ПАТ АТ «Укргазбанк» звернулося до суду із позовом до відповідача про дострокове стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

Таким чином, вимога позивача про звернення стягнення на предмет застави автомобіль, у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, на думку колегії апеляційного суду, ґрунтується на вимогах укладеного між сторонами Договору.

У постанові від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах: від 23.09.2015 у справі № 6-1206цс15, від 21.09.2016 року у справі № 6-1252цс16, і зазначила, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору.

На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

В апеляційній скарзі скаржник вказує, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника і кредитодавець звернувся до суду з позовом про дострокове повернення коштів за Кредитним договором, не виконавши вимоги, чинної на час виникнення спірних правовідносин (до 10.06.2017) ч. 10 с. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», яка передбачала обов`язкове направлення позичальнику повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту.

Однак, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом ст. ст. 526, 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок відповідно до умов договору, тобто, як особа, яка порушила права або законні інтереси іншого суб`єкта - кредитора, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи звернення до суду із відповідним позовом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 521/21255/13-ц вказано, що враховуючи, що вимоги кредитора та взяті позичальником зобов`язання за кредитним договором в добровільному порядку не виконані на час ухвалення судом рішення, а також частину другу статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Тому непред`явлення повідомлення (вимоги) про дострокове виконання зобов`язання з повернення кредиту, чи в разі її направлення: до встановленої дати дострокового добровільного повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів, або до закінчення терміну, визначеного кредитором у повідомленні (вимозі) для його дострокового добровільного повернення, саме по собі не є необхідною умовою подальшого задоволення позову.

Таким чином, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання цих спорів. Не направлення такого повідомлення кредитором не може свідчити про відсутність порушення його прав, а як наслідок, кредитор може вимагати їх захисту через суд - виконати боржником обов`язок з дострокового повернення кредиту.

Аналізуючи інші доводи апеляційної скарги, апеляційний суд враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції надсилав відповідачу ОСОБА_1 супровідний лист з копією ухвали про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви з додатками та одночасно повідомляв про призначення справи до слухання в попередньому судовому засіданні. Доказів отримання ОСОБА_1 даних документів матеріали справи не містять. Також суд повідомляв відповідача про розгляд справи на 25.12.2009 на поштову адресу, зазначену у позовній заяві.

Подаючи апеляційну скаргу, відповідач вказує ту ж саму адресу свого місця проживання, що була зазначена Банком в позовній заяві.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоби, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» («Zheltyakov v. Ukraine», заява № 4994/04, § 42-43)).

Застереження щодо можливості перегляду судового рішення, у зв`язку з виключними обставинами у разі, якщо воно ще не виконане, ґрунтується на принципі юридичної визначеності, який вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Суть цього принципу полягає у тому, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим, не може ставитися під сумнів та підлягає виконанню, тобто вирішення судом спірного питання визнається за істину.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що оскаржуване рішення є частково виконаним, так як постановами заступника начальника відділу Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції від 31.03.2020 закінчені виконавчі провадження № 57266159 та № 57267164 з виконання виконавчих листів № 2-6889/2009, виданих 05.01.2010 Придніпровським районним судом м. Черкаси про звернення стягнення на предмет застави автомобіль марки «ВАЗ» моделі 211120, 2007 року випуску, що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» боргу у сумі 3420,53 грн.

Згідно приведених постанов встановлено фактичне виконання рішення в повному обсязі та сплату витрат виконавчого провадження. Виконавчі листи повернуто до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

ОСОБА_1 тривалий час не цікавився розглядом даної справи, хоча ще у 2020 році було звернуто стягнення на автомобіль, який йому належав, що свідчить про те, що відповідач в розумний інтервал часу не вживав заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження.

Доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції по суті ухваленого рішення, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано, як і доказів належного виконання спірного Договору у строки та спосіб визначений Договором.

Відтак, інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки його доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 грудня 2009 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 28 травня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков