ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3261/25 Провадження 2/636/2270/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2025 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Буніна Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Бруславської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просив встановити факт, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 20 лютого 1991 року, видане на підставі рішення виконкому Вовчанської районної ради № 5 від 11.01.1991 та записаному в кадастрову книгу № 3 за реєстровим № 352 належить ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 ) в с. Вовчанські Хутори Чугуївського району Харківської області, та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті його діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшої реєстрації вищезазначеного будинку в Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок належав на праві приватної власності померлому згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20 лютого 1991 року, виданого на підставі рішення виконкому Вовчанської районної ради Харківської області № 5 від 11.01.1991. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його сини: ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та батько позивача ОСОБА_2 , інших спадкоємців у спадкодавця немає. ОСОБА_2 , написав відмову від спадщини на користь позивача ОСОБА_1 . Для оформлення вищевказаної спадщини позивач звернувся із заявою до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у зв`язку з розбіжностями написання у правовстановлюючих документах по батькові спадкодавця, а саме: у свідоцтві про смерть ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 по батькові вказане як « ОСОБА_5 », у той час як у свідоцтві про власності на житловий будинок від 20 лютого 1991 року його по батькові вказане як « ОСОБА_6 ». Оскільки позивач позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший спосіб, він змушений звернутись до суду з метою встановлення належності його діду ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20 лютого 1991 року, видане на підставі рішення виконкому Вовчанської районної ради Харківської області № 5 від 11.01.1991, а також визнання права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20 лютого 1991 року, видане на підставі рішення виконкому Вовчанської районної ради Харківської області № 5 від 11.01.1991 та записаному в кадастрову книгу № 3 за реєстровим № 352, власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вказано ОСОБА_3 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Чугуївським відділом державної реєстрації актів цивільної стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.03.2024, по-батькові померлого в с. Вовчанські Хутори Чугуївського району Харківської області ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 зазначено як « ОСОБА_5 ».

У копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданої Вовчанською міжрайонною державною податковою інспекцією від 11.05.1999, його по-батькові зазначено як « ОСОБА_5 ».

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, вказано, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Тож, вищенаведені розбіжності у документах є очевидною помилкою, яка не може бути належним чином виправлена без звернення до суду.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу надає позивачу право на здійснення своїх прав на отримання спадщини в порядку спадкування за законом.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем було подано достатньо доказів, які вказують на факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20 лютого 1991 року, видане на підставі рішення виконкому Вовчанської районної ради Харківської області № 5 від 11.01.1991 та записаному в кадастрову книгу № 3 за реєстровим № 352.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що Чугуївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 219, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15.03.2024.

Після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого померлий згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20 лютого 1991 року, видане на підставі рішення виконкому Вовчанської районної ради № 5 від 11.01.1991 та записаному в кадастрову книгу № 3 за реєстровим № 352.

Як зазначає позивач у позовній заяві, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його сини: ОСОБА_4 , та батько позивача ОСОБА_2 , інших спадкоємців у спадкодавця немає.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 04 квітня 2023 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Новобаварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 513.

Згідно довідки № 1241 від 11.07.2024 виданої Вовчанською міською військовою адміністрацією Чугуївського району Харківської області ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 , сам, інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою не було.

Згідно листа відповіді наданої позивачу Чугуївською держаною нотаріальною конторою Харківської області № 422/02-14 від 25.03.2025, заява позивача ОСОБА_1 про прийняття спадщини отримана нотаріальною конторою та зареєстрована в журналі вхідних документів за № 266/01-16, проте в оформлення спадщини йому відмовлено у зв`язку з розбіжностями в свідоцтві про право власності та у свідоцтві про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по-батькові спадкодавця.

Позивачем, також наданий технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на 01.08.2024, на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виданий КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації», видане позивачу, як уповноваженій особі.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а спадкування здійснюється за заповітом або законом, і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , виданого повторно Чугуївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13 вересня 2024 року, та Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , виданого повторно Вовчанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 11 травня 2017 року.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав. Згідно наказу Міністерства юстиції України за № 914/5 від 26.05.2009 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна.

З урахуванням встановлених обставин, враховуючи, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті діда шляхом звернення до нотаріальної контори, а також те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження під час розгляду справи і тому підлягають задоволенню, оскільки його право на отримання спадщини порушено внаслідок технічної помилки у правовстановлюючому документі на житловий будинок, власником якого помер.

Керуючись ст.ст. 10-11, 76-80, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 293-294, 315-316, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Встановити факт належності свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20 лютого 1991 року, видане на підставі рішення виконкому Вовчанської районної ради Харківської області № 5 від 11.01.1991 та записаному в кадастрову книгу № 3 за реєстровим № 352, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 ) в с. Вовчанські Хутори Чугуївського (Вовчанського) району Харківської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вовчанські Хутори Чугуївського району Харківської області (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя