Пр.№2/756/81/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 року Оболонський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.

секретаря Приходько К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання батьківства, виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суд з позовом до відповідачів, у якому з урахуванням заяви про зміну його предмету, просила суд:

-Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 і ОСОБА_1 з 2009 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-Встановити факт батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внести відповідні зміни до актового запису про її народження, виключивши відомості про батька ОСОБА_7 з нього;

-Визнати за ОСОБА_8 право власності на 1/7 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_2 .

Позивачка ОСОБА_1 , допитана в судовому засіданні в якості свідка, показала суду, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 до 18.05.1999 року. У 2009 році познайомилась з ОСОБА_2 і переїхала до нього за адресою: АДРЕСА_2 , де вони спільно проживали до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від цих відносин вона народила доньку ОСОБА_9 , батьківство відносно якої було визначено на підставі її заяви. З моменту народження доньки ОСОБА_2 визнавав її своєю. Ніхто з членів його родини заперечень також не висловлював. До моменту повномасштабного вторгнення РФ вони з донькою проживали за цією ж адресою, донька відвідувала школу поблизу будинку. В цей час виникла необхідність оформлення дійсного батьківства щодо неї задля отримання спадкових прав.

Відповідачі ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Підтвердив те, що його покійний брат ОСОБА_4 з 1999 до дня смерті проживав однією сім`єю з ОСОБА_1 . У них народилась донька ОСОБА_9 . Запис про батька здійснено не було, для отримання допомоги як одинокій матері.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги також визнав, надав аналогічні пояснення.

Відповідачка ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги визнала, зазначила, що на момент народження ОСОБА_9 їй було 10 років і обставин спільного проживання дядька з позивачем вона не знає, але знає, що ОСОБА_9 її двоюрідна сестра - донька померлого дядька ОСОБА_11 .

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , до суду не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалив розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши її матеріали, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_8 , батьками якої у актовому записі про її народження №8 від 04.02.2011 виконкому Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області зазначено: ОСОБА_1 і ОСОБА_7 . Відомості про батька внесено зі слів матері.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності від 13.02.2007.

ОСОБА_8 з народження спостерігається в Центрі первинної медико-санітарної допомоги №2 Оболонського району. ЇЇ адреса зазначена: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 06.02.2024 у справі призначено проведення судової генетичної експертизи, на вирішення якої поставлено питання:

- чи є біологічна спорідненість між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та рідним братом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , як племінницею та дядьком;

- чи можливо встановити наявність кровного споріднення ОСОБА_8 з померлим ОСОБА_2 , шляхом аналізу ДНК-профілю ОСОБА_8 і брата померлого ОСОБА_2 ;

- чи є ОСОБА_8 донькою ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалу про це залишено без виконання Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи і повідомлено, що вирішити питання біологічного батьківства шляхом дослідження біологічного матеріалу рідного батька померлого і дитини жіночої генетичної статі та встановлення кровної спорідненості між ними неможливо у зв`язку з відсутністю відповідних методик.

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 15 ЦК України об`єктом захисту називає порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив у справі "Йевремович проти Сербії", що у відповідності до статті 8 Конвенції під час розгляду скарги про встановлення батьківства, суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини ("Jevremovic v. Serbia", заява № 3150/05, пункт 109 рішення Європейського суду з прав людини від 17 травня 2007 року).

Законодавством передбачено певні обов`язки батьків щодо їх дитини, а також вимогу ухвалювати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року).

Отже, при вирішенні справ щодо батьківства суди повинні керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та сторін по справі.

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 Сімейного кодексу України (далі - СК України) (частина перша статті 121 СК України).

Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за №3 питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Як зазначалось вище, генетичну експертизу для встановлення кровної спорідненості проведено не було у зв`язку з відсутністю методик для неї за наявності дитини та рідного дядька.

Показання позивача, яка була допитана в якості свідка та пояснення присутніх у судовому засіданні відповідачів дають змогу суду дійти висновку про те, що позивачка та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. У цих відносинах народилась донька, яка при народженні за заявою матері була іменована як ОСОБА_8 , яку за життя визнавав донькою ОСОБА_2 , спору щодо цього між позивачкою та рідними останнього - відсутній.

За таких обставин, суд вважає, що факт батьківства ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

У статті 147 СК України зазначено, що по батькові дитини визначається за іменем батька. Відповідно до ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків.

Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою.

З урахуванням встановлення факту батьківства, суд вважає правильним внести зміни до актового запису про народження дитини.

Решта вимог, заявлені позивачкою у цьому провадженні, задоволенню не підлягають з урахуванням наступного.

Враховуючи те, що відомості про батька дитини до актового запису про її народження внесені на підставі ч.1 ст.135 СК України, підстав для виключення відомостей про батька суд не вбачає.

Також суд не вбачає підстав для встановлення факту спільного проживання позивачки і ОСОБА_2 , оскільки цей факт жодним чином не впливає на цивільні права та обов`язки позивачки.

Вимогу про визнання права власності на спадкове майно суд вважає передчасною, оскільки згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, а тому є всі підстави для оформлення дитиною своїх спадкових прав у нотаріуса після заведення спадкової справи.

Керуючись ст.ст. керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 280-283 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання батьківства, виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.

Встановити факт батьківства ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за №8, який зроблений виконкомом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області 04.02.2011, а саме: у графі «Прізвище» змінити з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_14 »; у графі « По -батькові» змінити з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_14 »; у графі «Батько» зазначити « ОСОБА_2 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.М.Майбоженко