РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2025 р.Справа № 390/40/25
Провадження № 2/390/16/25

Кропивницький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Підгірської Г.О.,

за участю: секретаря судового засідання Сотченко Я.В.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі судових засідань цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

Зокрема позивачка просить суд:

визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на 2/3 частки будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на 2/3 частки земельної ділянки площею, 0,2500 га кадастровий номер :53:000:0249, призначеної для обслуговування житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кіровоградського (Кропивницького) районного суду Кіровоградської області від 20.02.2025 відкрито провадження за зазначеним позовом у справі № 390/40/25, прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання у справі на 18.03.2025. У зв`язку із перебуванням судді на лікарняному змінено дату проведення судового засідання на 08.04.2025.

03.04.2025 від ОСОБА_4 надійшов відзив з викладенням позиції, відповідно до якої відповідач заперечує поділ спільного майна у запропонований позивачкою спосіб.

08.04.2025 відповідач подав зустрічну позовну заявупро поділ спільного майна подружжя, відповідно до якої просить поділити весь обсяг спільного майна подружжя у рівних частинах, а саме:

виділити у власність ОСОБА_3 транспортний засіб SKODA FABIA, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 з доплатою 54 590,50 грн. (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот дев`яносто гривень 50 коп.);

виділити у власність ОСОБА_4 житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 ;

виділити у власність ОСОБА_4 причіп до легкового автомобіля марка КРЕОН 1Б-2200 (загальний причіп - загальний пр-бортовий-в), 2019 року випуску та стягнути з нього грошову компенсацію замість частки ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на цю річ в розмірі 649,50 грн (шістсот сорок дев`ять гривень 50 коп);

визнати право особистої приватної власності сторін у рівних частинах (по 1/2 частині) земельну ділянку кадастровий номер :53:000:0249, яка знаходиться в АДРЕСА_1 .

25.04.2025 ОСОБА_3 подала відзив (заперечення) на зустрічну позовну заяву. У відзиві позивачка за первісним позовом просить відмовити в повному обсязі у задоволенні зустрічної позовної заяви, а первісний позов задовольнити.

Ухвалою від 29.04.2025 зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя прийнято до спільного розгляду у справі № 390/40/25 та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Водночас, здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження в загальне позовне і призначено підготовче судове засідання на 29.04.2025.

В той же день, зважаючи на клопотання сторін, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.05.2025.

В судовому засіданні 20.05.2025 представник позивачки (відповідачки за зустрічним позовом) підтримав вимоги первісного позову в повному обсязі з підстав і мотивів, наведених в позовній заяві, заперечив проти задоволення зустрічної позовної заяви. Водночас наполягав саме на визнанні права власності на частину спірного житлового будинку за ОСОБА_3 , оскільки остання, разом із маленькою дитиною, наразі немає власного житла.

Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) просив поділити все майно, перелічене в обох позовах, порівну між колишнім подружжям.

У зв`язку зі складністю. Справи судом вирішено відкласти ухвалення та проголошення судового рішення до 29.05.2025.

Узагальнена позиція позивачки (відповідачки за зустрічним позовом)

28.10.2018 між сторонами було зареєстровано шлюб, у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 .

05.07.2022, тобто під час перебування сторін у шлюбі, ОСОБА_4 за спільні кошти придбано земельну ділянку з розташованим на ній житловим будинком з господарськими побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Площа придбаної земельної ділянки становить 0,25 га та має кадастровий номер :53:000:0249. Придбаний будинок має загальну площу 50,90 кв.м.

Наприкінці літа 2023 року сімейні відносини стали погіршуватися, з того часу подружжя перестало вести сумісне господарство, сім`я існувала лише формально. 27.02.2024 рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від шлюб було розірвано.

Власного житла у ОСОБА_3 немає.

10.07.2024 Бобринецьким районним судом було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 аліментів для утримання сина, який проживає разом з матір`ю.

З урахуванням економічної ситуації в країні та постійного зростання цін, аліментів, які сплачує ОСОБА_6 , недостатньо для забезпечення фізичного та духовного розвитку сина, його лікування, тощо.

Наприклад , лише щомісячна оплата за дитячий садочок становить близько 800-1200 гр., в залежності від того скільки днів хлопчик його відвідував. Якщо дитина хворіє, кошти витрачаються на його лікування. Крім оплати дитячого садочка та лікування, щоденне життєзабезпечення малолітньої дитини потребує інших постійних витрат: сезонний одяг, витрати на освітні заходи, гігієнічний догляд, тощо. Зокрема, вартість профілактичних щеплень понад 5 000,00 гривень.

Враховуючи, що малолітній син залишився проживати разом з ОСОБА_3 , вона пропонувала поділити спірне нерухоме майно в нотаріальному порядку, оформити на неї 2/3 частки земельної ділянки та 2/3 частки житлового будинку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на що отримала відмову, у зв`язку з чим звернулася до суду.

Щодо зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 не згодна щодо поділу будинку і земельної ділянки між колишнім подружжям в рівних частках, а наполягає саме на визнанні за нею права власності на 2/3 цієї нерухомості.

Позиція відповідача (позивача за зустрічним позовом):

Відповідач наполягає на поділі спірного майна в рівних частках.

Щодо утримання дитини, то аліменти він сплачує, хоч і в невеликому розмірі, однак в більшому, ніж це передбачено судовим наказом, систематично, без затримок. Більше платити наразі не має змоги через низький дохід. На сьогодні активної участі у вихованні сина не бере через окреме проживання і спротив колишньої дружини.

Встановлені судом обставини:

Судом встановлено, що 20.10.2018 між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 було укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 965 і 03.11.2018 Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області видано свідоцтво серії НОМЕР_2 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народився син ОСОБА_5 , про що 22.07.2020 Фортечним районним у місці Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції видано свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_3 і зроблено актовий запис № 352 (а. с. 12).

В період перебування у шлюбі 05.07.2022 ОСОБА_4 придбано земельну ділянку площею, 0,2500 га кадастровий номер :53:000:0249, призначену для обслуговування житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу, зареєстрованому в реєстрі за № 680 (а.с. 62-56).

Вартість земельної ділянки відповідно до звіту № 795 від 18.11.2024 «Про експертну грошову оцінку земельної ділянки» (а.с. 41-57) становить 171 250,00 грн.

Вартість житлового будинку відповідно до звіту № 796 від 189.11.2024 «Про оцінку майна» (а.с. 58-69) становить 122 109,00 грн.

19.10.2022 подружжям за спільні кошти придбано автомобіль SKODA FABIA, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , колір синій, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 19.10.2022 № 7139/22/012302 (а/с 95). 29.10.2022 автомобіль зареєстровано за ОСОБА_3 (а/с 94). Відповідно до звіту № 68-1 від 01.04.2025 «Про оцінку майна» (а.с. 142-147) вартість автомобіля становить 231 290,00 грн.

Також подружжям придбано причіп до легкового автомобіля марка КРЕОН 1Б-2200 (загальний причіп - загальний пр-бортовий-в), 2019 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 . Вартість цього об`єкта відповідно до звіту № 68-2 від 03.04.2025 «Про оцінку майна» (а.с. 148-153) становить 1 299,00 грн.

27.02.2024 рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області у справі № 404/6924/23 (а.с. 24-26) шлюб між сторонами було розірвано.

Син сторін залишився проживати з матір`ю, факт чого ніким не заперечується і підтверджується матеріалами справи.

10.07.2024 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області видано судовий наказ у справі № 383/842/24 про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття (а.с 27-28).

Аліменти ОСОБА_4 сплачує в передбаченому наказом розмірі, а іноді за власним бажанням в трішки більшому розмірі, систематично і вчасно, що не заперечувалося учасниками провадження (а.с. 38-40, 90-93).

Активної участі у виховані дитини батько не бере у зв`язку з окремим віддаленим проживанням.

Висновки суду:

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність.

Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20)).

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22)).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див.: постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23)).

У частині першій статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу.

За змістом частин першої та сьомої статті 41 Конституції України, частин першої та п`ятої статті 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України). Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу.

Сторони не оспорюють факти придбання майна за спільні кошти, тобто факт належності цього майна обом з колишнього подружжя на праві сумісної власності, повністю погоджуються із встановленою вартістю такого майна. Не оспорюється факт проживання дитини з мамою.

В процесі обговорення порушено кілька ключових питань, щодо яких сторони не дійшли згоди, і вирішення яких покладено на суд:

1. Поділ земельної ділянки і розташованого на ній житлового будинку з господарськими побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка (відповідачка за зустрічним позовом) наполягає на визнанні за нею права власності на 2/3 частки цього нерухомого майна, так як дитина проживає з нею, а аліментів, які виплачує колишній чоловік не вистачає на утримання сина.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) хоче поділити все спірне майно навпіл і визнати за ними права власності на нерухоме майно і причіп, за колишньою дружиною на автомобіль з відшкодуванням різниці вартості.

ОСОБА_3 категорично не погоджується з визнанням права власності на нерухоме майно за ОСОБА_4 , оскільки бажає проживати в спірному будинку, так як не має іншого житла, а винаймати його дуже складно зважаючи на матеріальний стан.

2. Поділ неподільного рухомого майна, а саме транспортного засобу SKODA FABIA і причепу до легкового автомобіля марка КРЕОН 1Б-2200.

Щодо поділу нерухомого майна

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування).

Отже, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

На підтвердження підстав для відступу від засад рівності часток подружжя позивачка посилалася на те, що спільна дитина перебуває на її утриманні, розміру аліментів, які сплачує відповідач недостатньо для повноцінного забезпечення спільної дитини всім необхідним.

Разом з тим, встановивши, що станом на момент розгляду справи ОСОБА_4 повністю, навіть іноді в більшому розмірі, ніж це передбачено судовим наказом, сплачує аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 не зверталась з позовом про збільшення розміру аліментів, суд не вбачає підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя, у зв`язку з чим доходить висновку про поділ спірного нерухомого майна в рівних частках.

Проживання сина з позивачкою (відповідачкою за зустрічним позовом), з огляду на встановлені обставини та положення статті 70 СК України, саме по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя. Наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірної нерухомості, позивачем не доведено.

Подібна за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 128/1761/15-ц.

При винесенні рішення суд також враховує позицію ОСОБА_3 щодо присудження на її користь частки нерухомого майна в натурі, та як на даний час у неї з дитиною немає власного житла.

Щодо неподільних речей

Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання.

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України (стаття 68 СК України).

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абзаци перший і другий частини другої статті 364 ЦК України).

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України).

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частини друга, четверта статті 71 СК України).

Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України).

Враховуючи позицію сторін, поділ спільного майна в рівних частках, суд вирішив:

залишити транспортний засіб SKODA FABIA, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у власності ОСОБА_3 з подальшою компенсацією половини його вартості (115 645,00 грн) ОСОБА_4

залишити причіп до легкового автомобіля марка КРЕОН 1Б-2200 (загальний причіп - загальний пр-бортовий-в), свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , у власності ОСОБА_4 з подальшою компенсацією половини його вартості (649,50 грн) ОСОБА_3 .

На умовах взаємного зарахування в підсумку ОСОБА_3 необхідно сплатити ОСОБА_4 у якості компенсації 114 995,50 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на частки будинку загальною площею 50,90 кв.м. розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, які до нього прилягають.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на частки будинку загальною площею 50,90 кв.м. розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, які до нього прилягають.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на частку земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :53:000:0249, призначеної для обслуговування житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на частку земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :53:000:0249, призначеної для обслуговування житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на автомобіль марки SKODA FABIA, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , колір синій, та залишити цей автомобіль ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на причіп до легкового автомобіля марка КРЕОН 1Б-2200 (загальний причіп - загальний пр-бортовий-в), свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , та залишити цей причіп ОСОБА_4 на праві приватної власності.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію в сумі 114 995 (сто чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн 50 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

позивачка (відповідачка за зустрічним позовом) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП НОМЕР_7 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНКОПП НОМЕР_8 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: Г.О. Підгірська