ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4199/22 Номер провадження 22-ц/814/887/25Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С. Г. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Чумак О.Ю.,

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12 липня 2024 року винесеною за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 про виправлення описки у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів (аліментів) на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів (аліментів) на утримання малолітньої дитини.

Просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову і до досягнення донькою повноліття.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08 вересня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 липня 2022 року і до досягнення донькою повноліття.

10 липня 2024 року ОСОБА_2 подано заяву про виправлення описки.

Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12 липня 2024 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Визнано опискою у рішенні суду від 08 вересня 2022 року розмір стягнення коштів на утримання малолітньої дитини «у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку».

Внесено в рішення суду від 08 вересня 2021 року виправлення, а саме зазначено правильними: «в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно».

Не погоджуючись з вказаною ухвалою її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Просив оскаржувану ухвалу суду скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що своєю ухвалою суд першої інстанції змінив текст рішення. Внаслідок вказаних дій у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 69957 грн. 53 коп.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів (аліментів) на утримання малолітньої дитини повернуто до Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області для виправлення описки.

Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 21 березня 2025 року визнано опискою зазначення у третьому абзаці резолютивної частини ухвали суду від 12 липня 2024 року дату ухваленого рішення суду - 08 вересня 2021 року.

Внесено в ухвалу суду від 12 липня 2024 року виправлення, зазначивши вірним третій абзац резолютивної частини ухвали суду в наступній редакції:

Внести в рішення суду від 08 вересня 2022 року виправлення, а саме зазначити правильними: «в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно».

Справу повернуто до суду апеляційної інстанції.

Згідно частини 2 статті 369 ЦПК апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що оскарження ухвали суду про виправлення описки передбачено пунктом 19 частини 1 статті 353 ЦПК України та беручи до уваги положення частини 13 статті 7, статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів (аліментів) на утримання малолітньої дитини.

Просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову і до досягнення донькою повноліття.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08 вересня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 липня 2022 року і до досягнення донькою повноліття.

10 липня 2024 року ОСОБА_2 подано заяву про виправлення описки.

Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12 липня 2024 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Визнано опискою у рішенні суду від 08 вересня 2022 року розмір стягнення коштів на утримання малолітньої дитини «у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку».

Внесено в рішення суду від 08 вересня 2021 року виправлення, а саме зазначено правильним: «в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно».

Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 21 березня 2025 року винесено виправлення в резолютивній частину оскаржуваної ухвали, зазначивши правильно дату винесення рішення як 08 вересня 2022 року замість 08 вересня 2021 року.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 додав копію розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП 70610418 вих. № 150 від 13.11.2024 за період з липня 2022 року по червень 2024 року, з якої вбачається наявність заборгованість станом на 01.07.2024 69967,53 грон.

Відповідно до частини 1 статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених в судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи, займаної посади тощо), або виправляє помилки, що мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення). Отже, виправлення допущених у судовому рішенні описок, арифметичних чи технічних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усува6є такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності.

Суд вправі здійснити технічну заміну елементу, яка є очевидною й такою, що в подальшому може ускладнити виконання судового рішення.

Надаючи оцінку виправленням зробленим судом першої інстанції та доводам апеляційної скарги, щодо характеру внесених у рішення змін колегія суддів звертає увагу на наступне.

Тлумачення положень СК України, зокрема положень статті 81, частини третьої статті 181, частини другої статті 182, статті 183 СК України, свідчить про те, що законодавець ототожнює поняття «заробітку» та «доходу», передбачаючи можливість стягнення на користь дитини мінімального рекомендованого розміру аліментів з обох джерел отримання грошових коштів.

Аналогічна ситуація відображена і в положеннях ЦК України, який також ототожнює поняття «заробітку» та «доходу», зокрема у відносинах щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Тобто, законодавець гарантував можливість захисту прав та фактичного задоволення інтересів найменш захищених категорій осіб.

Водночас положення статті 81 СК України та частини третьої статті 181 СК України вказують на необхідність визначення розміру аліментів від частки доходу платника, а не його заробітку. Звуження ж змісту норм закону за допомогою положень підзаконних нормативно-правових актів є неприпустимим.

При цьому зміст положень Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб включає до поняття «заробітку» також і виплати, які заробітною платою не є, зокрема доходи від підприємницької діяльності, кооперативів, тощо, що свідчить про більш широке тлумачення змісту поняття «заробіток», ніж виплати, які виплачуються в межах трудових правовідносин.

Крім того, у пункті 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб вказується, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Вживання терміну «дохід» у дужках після поняття «заробіток» може розумітися як визнання цих понять синонімами в контексті приписів цього Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Отже, Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів, не є вичерпним.

Аналогічні висновки викладено у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 760/4569/18-ц, Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № № 753/21336/21-ц

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, що доповнення рішення словом «доходи», не може впливати на розмір стягуваних аліментів, та не змінює змісту рішення чи його суті, а є виправленням технічної помилки допущеної при складанні тексту рішення.

При цьому, посилання відповідача на те, що після винесення оскаржуваної ухвали у нього виникла заборгованість по аліментам не свідчить про зміну рішення щодо порядку і розміру стягуваних аліментів та не є підставою для скасування ухвали про виправлення описки.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростували, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не задовольняє вимоги заяви, не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 29 травня 2025 року

Головуючий О.В. Чумак

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук