Дата документу 19.05.2025Справа № 554/1768/25
Провадження № 2/554/2259/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Титаренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до Управління майном комунальної власності міста, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до Управління майном комунальної власності міста, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 32,9 кв.м., загальною площею 47,5 кв.м., за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 22.08.1989 та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з 20.07.2007 на правових підставах.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що квартира АДРЕСА_2 є комунальною власністю Полтавської міської територіальної громади. Згідно ордеру № 300 від 29.01.1979 року, виданого на підставі рішення виконкому міської Ради народних депутатів м.Полтави № 38 від 24.01.1979 року, право на зайняття однієї кімнати площею 20,4 кв.м. у вказаному житловому будинку АДРЕСА_2 надано ОСОБА_3 . Згідно рішення виконавчого комітету Октябрської районної Ради народних депутатів № 15 від 12.01.1982, особовий рахунок на вказану квартиру переоформлено з ОСОБА_3 на сина ОСОБА_4 . Згідно рішення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради № 99 від 10.05.2017 особовий рахунок на квартиру переоформлено з ОСОБА_4 на доньку ОСОБА_5 , тобто на неї, позивача по справі. На даний час вона на законних підставах проживає у зазначеній квартирі та користується нею з 22.08.1989 року. Також разом з нею проживає її донька ОСОБА_2 з 20.07.2007 року. Після виготовлення технічного паспорту на квартиру, її площа становить 32,9 кв.м., загальна площа 47,5 кв.м.. З метою приведення у відповідність житлової площі між ордером № 300 від 29.11.1979 та технічним паспортом на квартиру, вона звернулася до виконавчого комітету Полтавської міської ради. Листом від 12.11.2024 року її повідомлено про неможливість надання необхідної інформації. КП «ЖЕО № 2» повідомив листом від 22.01.2025 року про відсутність запитуваної інформації, а також, що форма Б по даній квартирі не містить відмітки щодо конкретного часу виділення ОСОБА_3 додаткової площі. Враховуючи, що вони отримали та проживають у квартирі АДРЕСА_2 на законних підставах, сплачують комунальні послуги, однак через наявність суперечностей у документах позбавлені права приватизувати квартиру, звернулася до суду з позовом.

Ухвалою суду від 14 лютого 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 18 березня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін.

Від представника відповідача Управління майном комунальної власності міста Рудич О.В. до суду надійшов відзив на позов, в якому у вирішенні справи покладалися на розсуд суду. Вказали, що у причиною звернення позивача до суду є відсутність підтверджуючих документів щодо виділення ОСОБА_3 та/або членам її сім`ї додаткової площі, які вказують на правомірність користування ними вищезазначеною квартирою в повному обсязі. Вказані обставини перешкоджають позивачу в реалізації нею та її неповнолітньою дитиною ОСОБА_2 конституційного права на приватизацію займаного ними житла у майбутньому. Звертає увагу, що у разі задоволення позову, рішення по справі закріпить право користування позивачів у житловому приміщення на законних підставах з урахуванням змін площі займаного житла та надасть їм можливість у подальшому здійснити приватизацію займаного житлового приміщення (а.с.48-50).

Позивач ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, прохала позовну заяву задовольнити у повному обсязі (а.с.63).

Представник відповідача Управління майном комунальної власності міста у судове засідання не з`явився, у відзиві представник управління Рудич О.В. прохав розглядати справи без його участі, при вирішенні справи покладався на розсуд суду (а.с.48-50).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, КП «ЖЕО № 2» ПМР Акулініна І. у судове засідання не з`явилася, до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, проти заявлених вимог не заперечує (а.с.44).

Суд вирішив судовий розгляд проводити у відсутність сторін, враховуючи положення ст.ст.211,223 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів позову, позивач не може реалізувати своє та право неповнолітньої дитини на приватизацію житла без визнання права користування житлом в судовому порядку, а тому звернувся до суду із відповідним позовом.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини право на повагу до свого житла охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Також ст.47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ч.1 ст.12, ч.1 ст.13 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, але у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України).

Згідно з положеннями ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Судом встановлено, що згідно ордеру № 300 від 29.01.1979 року, виданого Виконавчим комітетом Октябрської ради народних депутатів м.Полтави, на підставі рішення виконкому міської Ради народних депутатів м.Полтави № 38 від 24.01.1979 року, ОСОБА_3 , сім`я якої складається з двох чоловік, надано право на зайняття однієї кімнати загальною площею 20,4 кв.м. в квартирі АДРЕСА_2 (а.с.15).

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17 березня 1981 року слідує, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17).

Згідно рішення виконавчого комітету Октябрської районної Ради народних депутатів № 15 від 12.01.1982, особовий рахунок на вказану квартиру переоформлено з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 (а.с.16).

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28 червня 1963 року4 слідує, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_3 (а.с.18).

Згідно рішення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради № 99 від 10.05.2017 особовий рахунок на квартиру переоформлено з ОСОБА_4 на доньку ОСОБА_1 (а.с.19).

Факт того, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 підтверджується також свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 19 вересня 1989 року, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 22 грудня 2006 року з ОСОБА_6 (змінила прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 ), свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 13 квітня 2010 року, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 від 12 жовтня 2017 року (змінила прізвище на ОСОБА_9 ) (а.с.9-12).

Позивач ОСОБА_1 має доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що слідує із свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 20 листопада 2015 року (а.с.14).

Із Витягів з реєстру територіальної громади від 08.05.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 з 22.08.1989 року, а ОСОБА_2 з 20.07.2007 року (а.с.8, 13 зворот).

З метою приватизації квартири, на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 17.08.2023 виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 станом на 11.08.2023 року, з якого слідує, що загальна площа квартири становить 47,5 кв.м., а житлова площа 32,9 кв.м. (а.с.23-24).

З довідки ПП Полтавського БТІ «Інвентаризатор» від 21.08.2023 року за № 8957 слідує, що загальна площа квартири змінилася у зв`язку з оздобленням стін, уточненням лінійних розмірів, та не являється самочинним переплануванням згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна затвердженої наказом Державного Комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 зі змінами. Нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, реставрація відсутні (а.с.26).

Виконавчий комітет Полтавської міської ради листом від 12.11.2024 рокуза № 1.1-11/13957-1743 повідомив ОСОБА_10 , що для підготовки позитивної відповіді необхідна додаткова інформація (номер, рік прийняття рішення), так як відсутність такої унеможливлює здійснити пошук серед великої кількості архівних документів (а.с.20).

КП «ЖЕО № 2» повідомив ОСОБА_1 листом № 59 від 22.01.2025 року, що надання інформації стосовно виділення ОСОБА_3 квартиронаймачу квартири АДРЕСА_2 під розширення є неможливим, оскільки вона у КП «ЖЕО №2» відсутня. Форма Б по даній квартирі не містить відмітки щодо конкретного часу (дати, місяця, року) виділення ОСОБА_3 додаткової площі (а.с.22).

З довідки виданої КП «ЖЕО № 2» від 22.01.2025 року слідує, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальної площею 47,5 кв.м., житловою площею 32,9 кв.м., є комунальною власністю, у ній зареєстровано дві особи: ОСОБА_1 з 22.08.1989 року квартиронаймач, ОСОБА_2 з 20.07.2007 року дочка (а.с.27).

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно з ч.1. ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення .

Відповідно до ч.1 ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартири державного житлового фонду одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. В силу статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст.8 вищевказаного закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Пунктами 4, 5 ст. 5 передбачено право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Пункт 18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затверджено наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 р. № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за №109/17404 зі змінами внесеними згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 114 від 10.05.2018 року передбачено подання до органу приватизації цілий ряд документів, зокрема, ордеру на жиле приміщення.

З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачів є законними, обґрунтованими та такими що не порушують прав та інтересів відповідача та інших осіб, оскільки позивачі довели, що фактично проживають та зареєстровані на законних підставах в житловому приміщенні квартирі АДРЕСА_2 , загальною площею 47, 5 кв.м., житловою площею 32,9 кв.м., та мають право користування на законних підставах вказаним житловим приміщенням, незважаючи на розбіжності в ордері на жиле приміщення та технічному паспорті у даних щодо загальної площі квартири та житлової, які виникла у зв`язку з оздобленням стін, уточненням лінійних розмірів, та не являються самочинним переплануванням, новим будівництвом, реконструкцією, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 10, 12, 13,76-81, 89, 229, 258, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 - задовольнити у повному обсязі.

Визнати право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 32,9 кв.м., загальною площею 47,5 кв.м., за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 22.08.1989 та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з 20.07.2007 на правових підставах.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Відповідач Управління майном комунальної власності міста, адреса місцезнаходження: за адресою: вул.Соборності, буд.36, м.Полтава, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради місцезнаходження за адресою: вул.Івана Мазепи, буд.30, м.Полтава, .

Суддя Л.І. Савченко