КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
№ 22-ц/824/8877/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/17247/24

22 травня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 лютого 2025 року, ухвалене під головуванням судді Хромової О.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного навчального закладу «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, у якому просила стягнути з Державного навчального закладу «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти» (далі - ДНЗ «Запорізький БЦ ПТО») на свою користь заборгованість із заробітної плати у вигляді невиплаченої премії за лютий - червень 2024 року у сумі 18 161,00 грн та середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що у період з 04 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року вона перебувала у трудових відносинах з ДНЗ «Запорізький БЦ ПТО» на підставі укладеного контракту. Наказом від 01 квітня 2022 року № 60 їй присвоєно кваліфікаційну категорію «Спеціаліст» ІІ категорії з оплатою по 12 тарифному розряду.

У січні 2024 року позивач відмовилася від запропонованої їй посади заступника голови приймальної комісії у зв`язку із неприязними стосунками із керівництвом навчального закладу та членами трудового колективу, а з лютого 2024 року їй припинилася виплата разової премії, а у червні 2024 року не здійснено також і виплату виробничої премії. Згідно з відповіддю Департаменту освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації невиплата премії пов`язана із її відмовою від роботи у приймальній комісії.

30 квітня 2024 року вона отримала повідомлення про закінчення строку дії контракту та про небажання навчального закладу продовжувати строк його дії, а 30 червня 2024 року її було звільнено із займаної посади на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України.

Вважає, що рішення відповідача про невиплату їй премії порушує її права на оплату праці.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 07 лютого 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ДНЗ «Запорізький БЦ ПТО» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що преміювання працівників є правом, а не обов`язком керівника, залежить від їх особистого вкладу в загальні результати роботи та відбувається у межах фонду преміювання. Зважаючи на характер спірних відносин, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення суми невиплаченої премії є фактичним втручанням в господарську діяльність відповідача, як суб`єкта господарювання, оскільки органами управління відповідача не приймалося відповідне рішення (наказ, розпорядження тощо) щодо виплати позивачу відповідної премії за результатами роботи.

Оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що відповідачем проведено з позивачем повний розрахунок при звільненні, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача суми невиплаченої заробітної плати у вигляді премії за період з лютого по червень 2024 року у сумі 18 161,00 грн задоволенню не підлягає.

Оскільки вимога про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку є похідною від вимоги про стягнення з відповідача суми невиплаченої заробітної плати, підстави для задоволення вказаної вимоги також відсутні.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 06 березня 2025 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги заявник вказує на те, що умовами укладеного між сторонами Контракту від 04.09.2020 року передбачено, що за виконання обов`язків передбачених ним встановлюється посадовий оклад (відповідно до діючого законодавства) згідно штатного розпису, тарифікації часів та педагогічного навантаження, з урахуванням педагогічного стажу. За сумлінне виконання умов контракту, досягнення високих результатів у навчально-виховному процесі, особистий вклад у створення матеріальної бази та її укріплення, за поданням керівників підрозділів, виплачується премія, згідно з Положенням про преміювання, в межах фонду оплати праці.

Тобто, заробітна плата фактично складається з посадового окладу (відповідно до діючого законодавства) згідно штатного розпису, тарифікації часів та педагогічного навантаження, з урахуванням педагогічного стажу, та премії згідно з Положенням про преміювання, в межах фонду оплати праці.

Відповідачем не було ухвалено рішення про ненарахування та невиплату позивачу разової премії щомісячно з лютого по червень 2024 року та виробничої премії за червень 2024 року, що призвело до порушення її прав як працівника на виплату премії як складової заробітної плати. З цього приводу заявник звертає увагу, що у вказаний період у неї були відсутні будь-які дисциплінарні стягнення, нею добросовісно виконувалися правила внутрішнього трудового розпорядку, посадові обов`язки та був дотриманий встановлений режим роботи, у відповідача, у свою чергу, був фонд економії заробітної плати.

16 квітня 2025 року до Київського апеляційного суду від представника Державного навчального закладу «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти» Миц В.Ф. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник зазначав, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

В судове засідання з`явився позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гудзь О.В., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 травня 2025 року клопотання представника відповідача Державного навчального закладу «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти» - Мица Володимира Федоровича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

Судове засідання в цивільній справі за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 лютого 2025 року, ухвалене під головуванням судді Хромової О.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного навчального закладу «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку, що відбудеться в приміщенні Київського апеляційного суду: 03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А, проводити в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon». Особиста інформація профілю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У визначений час представник відповідача Державного навчального закладу «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти» Мица В.Ф. на відеозв`язок не вийшов.

З огляду на вище викладене колегія суддів вважала за можливе розглядати справу за відсутності відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 04 вересня 2020 року між ДНЗ «Запорізький БЦ ПТО» та ОСОБА_1 укладено контракт, відповідно до умов якого останню призначено на посаду соціального педагога кваліфікаційної категорії «спеціаліст» з оплатою по 11 тарифному розряду на строк з 04 вересня 2020 року по 26 серпня 2021 року (далі - контракт від 04 вересня 2020 року).

У пункті 1.3 контракту зазначено, що він є особливою формою трудового договору, на його підставі виникають трудові відносини між педагогічним працівником та закладом освіти в особі його керівника.

Згідно із пунктами 1.1, 1.2 контракту від 04 вересня 2020 року працівник виконує покладені на нього обов`язки відповідно до законодавства України про працю, освіту, рішень Уряду України, нормативних положень Міністерства освіти і науки України, Статуту закладу та цього контракту. На педагогічного працівника, який уклав цей контракт, повністю поширюється законодавство України, положення наказів Міністерства освіти і науки України та Статуту закладу.

За цим контрактом працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цим контрактом, а роботодавець зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством, колективним договором і угодою сторін. Функціональні обов`язки працівника визначаються посадовою інструкцією, затвердженою у встановленому порядку (пункти 2.1, 2.2 Контракту).

Пунктом 3.1 контракту від 04 вересня 2020 року встановлено, що працівникові за виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, встановлюється посадовий оклад (відповідно до діючого законодавства) згідно штатного розпису, тарифікації часів та педагогічного навантаження, з урахуванням педагогічного стажу. За умови сумлінного виконання умов контракту, за досягнення високих результатів у навчально-виховному процесі, особистий вклад у створення матеріальної бази та її укріплення, за поданням керівників підрозділів, виплачується премія, згідно із положенням про преміювання, в межах фонду оплати праці.

Додатковою угодою від 27 серпня 2021 року № б/н до контракту від 04 вересня 2020 року ДНЗ «Запорізький БЦ ПТО» та ОСОБА_1 погодили, що дія контракту продовжується до 30 червня 2024 року.

30 квітня 2024 року ОСОБА_1 було повідомлено, що ДНЗ «Запорізький БЦ ПТО» не має наміру продовжувати з нею трудові відносини за контрактом або укладати контракт на новий строк після закінчення строку дії відповідного контракту 30 червня 2024 року. Строковий трудовий договір з нею буде припинено згідно із пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України.

Наказом ДНЗ «Запорізький БЦ ПТО» від 18 червня 2024 року № 102-к/тр про припинення трудового договору, ОСОБА_1 соціального педагога з 30 червня 2024 року звільнено з займаної посади у зв`язку із закінченням строку трудового договору (контракту) на підставі пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України, проведено компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки.

З долучених до матеріалів справи розрахункових листів за грудень 2023 року - червень 2024 року вбачається, що з лютого 2024 року ОСОБА_1 не здійснювалася виплата разової премії, у червні 2024 року не здійснено також і виплату виробничої премії.

Питання оплати праці у навчальному закладі регулюється Колективним договором ДНЗ «Запорізький БЦ ПТО» на 2024-2025 роки. Так, положеннями колективного договору встановлено, що Центр зобов`язується, зокрема: роботу працівників оплачувати за тарифними ставками, посадовими окладами відповідно до виконуваної роботи за посадою, незалежно від професії та кваліфікації, складності і умов виконуваної ним роботи. Конкретні розміри посадових окладів (ставок заробітної плати) працівників визначаються на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів і організацій окремих галузей бюджетної сфери та відповідних нормативних актів. Конкретні посадові оклади (ставки заробітної плати), доплати і надбавки до них, матеріальну допомогу, порядок і розміри преміювання працівників встановлювати на підставі наказу директора Центру з урахуванням діючих кваліфікаційних вимог (з подальшою атестацією або тарифікацією відповідно до чинного законодавства) (пункт 6.1.3); встановити, крім визначених інструкцією «Про порядок обчислення заробітної плати працівникам освіти», наступні розміри доплат, зокрема, не більше 50 % одного посадового окладу: суміщення професій, посад; розширення зони обслуговування або збільшення об`єму виконуваної роботи; виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника без звільнення від основної роботи; за складність на напруженість у роботі; високі досягнення у праці; виконання особливо важливої роботи (на час її виконання) (пункт 6.1.13); здійснювати преміювання працівників відповідно до Положення про преміювання (пункт 6.1.26); преміювання працівників здійснювати за рахунок коштів економії фонду заробітної плати (пункт 6.1.27).

Згідно з Положенням про преміювання працівників, затвердженим в.о. директора ДНЗ «Запорізький БЦ ПТО» 08 грудня 2023 року та погодженим Головою трудової спілки ДНЗ «Запорізький БЦ ПТО» 08 грудня 2023 року (далі - Положення), діюче положення вводиться з метою стимулювання сумлінної та інтенсивної праці адміністративно-управлінського персоналу, педагогічних працівників, спеціалістів та робітників, посилення їх матеріальної зацікавленості в результатах своєї праці для здійснення освітньої діяльності, виконання державного замовлення та угод на підготовку фахівців, забезпечення культурного й духовного розвитку особистості, виховання учнів.

Премії працівникам нараховуються за місяць, квартал, за підсумками року, за основні результати роботи вцілому або разово, а також - задля забезпечення, з урахуванням норм чинного законодавства, диференціації заробітної плати працівників, які отримують заробітну плату на рівні мінімальної у межах фонду оплати праці.

Виплата премії здійснюється по коду економічної класифікації видатків «Оплата праці» в межах економії фонду заробітної плати і фактично отриманих асигнувань та з урахуванням норм чинного законодавства. Розмір премії робітнику визначається в залежності від особистого вкладу в кінцеві результати, максимальними розмірами не обмежується. Кількість премій, які можуть бути виплачені на протязі місяця, не обмежується. Право на отримання премії поширюється на всіх працівників центру у тому числі на зовнішніх сумісників.

Положенням передбачено, що головними критеріями для отримання грошової винагороди є: - відсутність дисциплінарних стягнень за підпунктами 3, 4, 7, 8 статті 40 та підпунктами 1, 3 статті 41 КзПП (невиконання посадових обов`язків, прогул, поява в нетверезому стані, наркотичному або токсичному сп`янінні, розкраданні майна, грубого порушення трудових обов`язків, аморального проступку педагогічним працівником); - добросовісне виконання правил внутрішнього розпорядку, посадових обов`язків, режиму роботи.

Розділом 1 встановлені підстави для надання премії виробничого характеру, а Розділом 2 - підстави для надання премії разового характеру.

Статутом ДНЗ «Запорізький БЦ ПТО», погодженим Протоколом Загальних зборів колективу від 06 листопада 2018 року № 2, та затвердженим Наказом Міністерства освіти і науки України від 14 грудня 2018 року № 1402, встановлено, що безпосереднє управління Центром здійснює директор Центру (пункт 6.2).

Директор Центру, серед іншого: а) організовує діяльність центру, вирішує питання фінансово-господарської діяльності центру; г) призначає на посади та звільняє з посад працівників, визначає їх функціональні обов`язки, формує педагогічний колектив; ґ) затверджує, в межах наявного фонду заробітної плати, штатний розпис та чисельність працівників центру; ж) видає у межах своєї компетенції накази і розпорядження, заохочує працівників, здобувачів освіти Центру та застосовує передбачені законодавством заходи впливу та стягнення; з) встановлює премії, доплати, надбавки до посадових окладів і ставок заробітної плати та інше матеріальне заохочення працівникам Центру за конкретні результати праці (пункт 6.3).

Згідно із наказом ДНЗ «Запорізький БЦ ПТО» від 19 лютого 2024 року № 26-к/тр «Про преміювання, надання матеріальної допомоги та встановлення надбавок» соціальному педагогу ОСОБА_1 встановлено надбавку згідно пункту 6.1.13 Колективного договору «за складність та напруженість у роботі» у розмірі 50 %, а також згідно пункту 1.2 Положення про преміювання працівників за якісне виконання функціональних обов`язків та виконавчої дисципліни встановлено премію у розмірі 2 000,00 грн.

Відповідно до наказу ДНЗ «Запорізький БЦ ПТО» від 18 березня 2024 року № 37-к/тр «Про преміювання, надання матеріальної допомоги та встановлення надбавок» соціальному педагогу ОСОБА_1 встановлено надбавку згідно пункту 6.1.13 Колективного договору «за складність та напруженість у роботі» у розмірі 50 %, а також згідно пункту 1.2 Положення про преміювання працівників за якісне виконання функціональних обов`язків та виконавчої дисципліни встановлено премію у розмірі 2 625,00 грн.

Наказом ДНЗ «Запорізький БЦ ПТО» від 18 квітня 2024 року № 48-к/тр «Про преміювання, надання матеріальної допомоги та встановлення надбавок» соціальному педагогу ОСОБА_1 встановлено надбавку згідно пункту 6.1.13 Колективного договору «за складність та напруженість у роботі» у розмірі 50 %, а також згідно пункту 1.2 Положення про преміювання працівників за якісне виконання функціональних обов`язків та виконавчої дисципліни встановлено премію у розмірі 2 625,00 грн.

Згідно з наказом ДНЗ «Запорізький БЦ ПТО» від 18 травня 2024 року № 62-к/тр «Про преміювання, надання матеріальної допомоги та встановлення надбавок» соціальному педагогу ОСОБА_1 встановлено надбавку згідно пункту 6.1.13 Колективного договору «за складність та напруженість у роботі» у розмірі 50 %, а також згідно пункту 1.2 Положення про преміювання працівників за якісне виконання функціональних обов`язків та виконавчої дисципліни встановлено премію у розмірі 2 511,00 грн.

Відповідно до наказу ДНЗ «Запорізький БЦ ПТО» від 19 червня 2024 року № 114-к/тр «Про преміювання, надання матеріальної допомоги та встановлення надбавок» соціальному педагогу ОСОБА_1 встановлено надбавку згідно пункту 6.1.13 Колективного договору «за складність та напруженість у роботі» у розмірі 50 %.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 94 КЗпП України встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Положеннями ч. ч. 2,3 ст. 97 КЗпП України встановлено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів), відрядних розцінок, посадових окладів працівникам, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються роботодавцем з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Частиною 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

В свою чергу ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначена структура заробітної плати:

Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

При вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат, необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування. (Подібні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 28.02.2023 у справі № 464/1410/20, від 05.04.2023 у справі № 127/9533/21).

У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19.02.2024 у справі № 760/1125/20-ц щодо правової природи премії як складової заробітної плати у спірних правовідносинах наведена наступна позиція - Верховний Суд урахував, що за нормами трудового права премії виплачуються працівникові як заохочувальна, а також як обов`язкова складова частини заробітної плати (виробнича премія).

Питання преміювання практично не входить до сфери державного регулювання оплати праці, постаючи як предмет локальної (положення про преміювання, інші локальні акти) та договірної (колективні договори та угоди, конкретні трудові договори) регламентації.

Будучи складовими структури заробітної плати, заохочувальні та виробничі премії відрізняються за підставами нарахування й виплати.

У тому разі, якщо премія виплачується як заохочення за плідну працю або інші досягнення працівника в роботі, тоді її нарахування і виплата повністю залежить від оцінки праці та волі роботодавця.

Заохочувальна виплата у виді премії може застосовуватися роботодавцем до працівника, а може і не застосовуватися, і тому за своєю правовою природою заохочувальна премія не є гарантованою для працівника і може йому не нараховуватися роботодавцем.

У тому ж випадку, якщо премія є фактично додатковою заробітною платою, тобто складовою оплати праці, розмір якої визначається роботодавцем на підставі певних критеріїв, визначених законом або трудовим договором (контрактом), тоді виплата такої премії не залежить виключно від волі роботодавця, оскільки він є пов`язаним умовами трудового договору або нормативно-правовим актом, який регулює питання оплати праці працівника на підприємстві (в організації).

Для надання правової визначеності і прогнозованості дій учасників трудових відносин умови нарахування і виплати виробничої премії визначаються заздалегідь. Тобто під час укладення трудового договору (контракту) працівник і роботодавець досягають угоди про умови отримання виробничої премії за встановленими показниками преміювання. Досягнення угоди між працівником і роботодавцем щодо показників виплати виробничої премії свідчить про те, що останній взяв на себе зобов`язання нарахувати і виплатити таку премію працівникові, якщо той виконає виробничі завдання і функції відповідно до умов трудового договору (контракту). Принциповим у питанні виплати виробничої премії є її розмір, який прямо залежить від конкретних результатів праці працівника, які оцінюються відповідно до раніше визначених показників преміювання.

Премія, яка відповідно до умов трудового договору (контракту) пов`язана з виконанням виробничих завдань і функцій працівника та має заздалегідь обумовлені працівником і роботодавцем критерії (показники) преміювання, є обов`язковою виплатою, розмір якої залежить від конкретних результатів роботи працівника.

На контракт, як особливу форму трудового договору, поширюються норми законодавчих, інших нормативно-правових актів, які стосуються трудового договору, в тому числі принцип обов`язковості умов укладеного договору для його сторін. Зміни та доповнення до контракту вносяться тільки за домовленістю сторін, складеною у письмовій формі.

Виплата премій як заходу заохочення є правом роботодавця, вона не може мати обов`язкового характеру, тобто не може бути передбачена контрактом як обов`язок роботодавця.

Натомість виплата премій, передбачених системою оплати праці, що є складовою структури заробітної плати, є обов`язком роботодавця, передбаченим укладеним з працівником контрактом.

Водночас премії, передбачені контрактом, про які йдеться у спірних правовідносинах, як і інші премії, передбачені системою оплати праці, не нараховуються і не виплачуються автоматично, їх виплата залежить від результатів праці працівника, а саме досягнення умов і показників преміювання, визначених у положенні про преміювання, про що зазначалося вище. Рішення про виплату премії приймає роботодавець на підставі виконаних працівником умов і досягнутих показників преміювання.

Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 15 грудня 2021 року у справі № 1840/2970/18, преміювання та встановлення відповідних надбавок провадиться у межах наявного фонду оплати праці та належить до дискреційних повноважень роботодавця. Крім того, право встановлення надбавок та премій належить саме до варіативних дискреційних повноважень, в силу яких, роботодавець вільний у виборі в межах затвердженого кошторису встановлювати їх або не встановлювати.

Верховний Суд зазначає, що дискреція це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі, якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку.

Вирішуючи справу суд має визначити вид спірних правовідносин між сторонами, обрати норму права, що їх регулює та правильно застосувати її.

Суд установив, щопунктом 3.1 контракту від 04 вересня 2020 року передбачено, що працівникові за виконання обов`язків встановлюється посадовий оклад (відповідно до діючого законодавства) згідно штатного розпису, тарифікації часів та педагогічного навантаження, з урахуванням педагогічного стажу. За умови сумлінного виконання умов контракту, за досягнення високих результатів у навчально-виховному процесі, особистий вклад у створення матеріальної бази та її укріплення, за поданням керівників підрозділів, виплачується премія, згідно із положенням про преміювання, в межах фонду оплати праці.

Враховуючи наведене, встановивши, що премії, про які йдеться у спірних правовідносинах, не нараховуються і не виплачуються автоматично, а їх виплата залежить від результатів праці працівника, а саме: досягнення умов і показників преміювання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача спірних премій.

За приписами ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців, як це визначено ч. 1 ст. 117 КЗпП України.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення премії, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Посилання заявника на те, що відповідачем не було ухвалено рішення про ненарахування та невиплату спірних премій, що призвело до порушення прав позивача як працівника на виплату премії як складової заробітної плати, не заслуговують на увагу, оскільки керівником приймається рішення про виплату премії, а не про її невиплату.

Аналізуючи питання обсягу дослідження інших доводів заявника та їх відображення у судового рішенні, питання вичерпності висновку суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що у справі, що розглядається, сторонам надано вмотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Судом першої інстанції повно встановлено обставини, що мають значення для справи, висновки суду відповідають наявним у матеріалах справах доказам.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 лютого 2025 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 23 травня 2025 року

Головуючий: Судді: