РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/2059/25

провадження у справі № 2-о/0285/112/25

27 травня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Сташків Т. Г.,

за секретаря судового засідання Матвіюк Т. М.,

за участі заявниці ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Звягельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду та просила встановити факт батьківства ОСОБА_4 , який зник безвісти 28.07.2024, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що вона з ОСОБА_4 з 1996 року до червня 2009 року перебувала у шлюбі. У шлюбі мають спільну дочку ОСОБА_6 , 1998 року народження. Також після розірвання шлюбу у 2009 році стосунки між ними покращилися та вони проживали разом. Заявник завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_2 народила ОСОБА_5 , проте відомості про батька у актовому записі про народження дівчинки записані відповідно до ст. 135 СК України, тобто з її слів. Чоловік не у повному обсязі виконував свої батьківські обов`язки, проте визнавав батьківство, часом надавав матеріальну допомогу. У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України ОСОБА_4 був мобілізований та 28.07.2024 зник безвісти в ході ведення бойових дій. Після мобілізації ОСОБА_4 переглянув свої погляди та по телефону старшій дочці ОСОБА_7 повідомляв, що хоче подати документи, щоб оформити батьківство над ОСОБА_8 , надавав посильну матеріальну допомогу. На момент народження ОСОБА_9 заявник та ОСОБА_4 проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, разом виховували дитину, отримували її. Вказане можуть підтвердити свідки. Встановлення зазначеного факту необхідне для призначення дочці ОСОБА_10 , 2009 року народження, пенсії у зв`язку з втратою годувальника та оформлення інших пільг, як родич військовослужбовця, що зник безвісти. З метою захисту майнових прав доньки змушена звернутись до суду.

В судовому засіданні заявник та її представник просили заяву задовольнити повністю.

Заінтересована особа ОСОБА_3 , донька заявника, повідомила, що матір з батьком не були зразковою сім`єю. Батько зловживав спиртним, тому стосунки у родині не складалися. Але вона пам`ятає, що коли народилася ОСОБА_11 , то вона разом з батьком їхали до пологового будинку. Якийсь час він жив з родиною, а потім пішов жити до матері у сусіднє село. Після мобілізації з батьком підтримувала зв`язок, він їй телефонував по мірі можливості та скидав гроші. Говорив, що потрібно оформити документи на ОСОБА_12 , але не встиг того зробити. За життя батька вона не проводила дослідження на предмет кровної спорідненості з батьком, оскільки не було потреби.

Представник відділу ДРАЦС та МО України просили судове засідання провести без участі їх представника.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , сусіди заявниці, повідомили, що тривалий час є сусідами ОСОБА_15 . Життя ОСОБА_16 і ОСОБА_17 не було дуже гарним, бо останній зловживав спиртним. Після одруження вони придбали будинок у с. Городниця і почали там проживати сім`єю. Народилася донька ОСОБА_7 . Потім вони розлучилися, але фактично проживали разом і вже після розлучення народилася донька ОСОБА_18 . Стосунки з ОСОБА_17 не склалися, ОСОБА_16 фактично одна виховувала та ростила двох доньок. Інших чоловіків у ОСОБА_16 не було.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд виснує наступне.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 01.06.1996 до 27.06.2008 перебували у шлюбі. Вказане підтверджується копіями паспорту заявниці та свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 6-7, 9).

У шлюбі мають доньку ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка наразі змінила прізвище на ОСОБА_20 (а.с. 10, 11).

Також після розірвання шлюбу заявник ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 народила доньку ОСОБА_5 , відомості про батька якої записані за заявою матері згідно із ст. 135 СК України.

Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_21 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с. 12-13).

ОСОБА_4 , 1972 року народження, зник безвісти 28.07.2024 під час виконання бойового завдання із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України в районі населеного пункту Івано-Дар`ївка Бахмутського району Донецької області (а.с. 15-32).

Також відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 47272 від 09.04.2025 ймовірність того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народжені матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мають спільного батька складає 99,99999% (а.с. 33-42).

При вирішенні справи по суті суд керується наступними нормами права.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України передбачено розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, щодо встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Також статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України встановлено такі вимоги до доказів, як їх належність, допустимість, достовірність та достатність.

Достатніми, зокрема, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року.

Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини.

Так як ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому застосуванню підлягають норми Сімейного кодексу України.

Відповідно до положень ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, то згідно положень ст. 125 СК України походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Статтею 128 СК України встановлено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Також позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Таким чином, для встановлення факту походження дитини від батька відповідно до вимог ст. 121 СК України необхідно встановити факт походженні дитини від певної особи, тобто факт кровної спорідненості.

Заявником долучено і копію свідоцтва про народження дитини, де ім`я батька нею зазначено як ОСОБА_4 , так і пояснення свідків, що підтверджують факт спільного проживання заявника та зниклого безвісти, фотографії, копії квитанцій про пересилання грошових переказів від ОСОБА_22 .

Проте наданий висновок генетичної експертизи доводить факт кровної спорідненості між доньками заявниці ОСОБА_6 , 1998 року народження, та ОСОБА_23 , 2009 року народження, але не доводить факту кровної спорідненості між донькою заявниці ОСОБА_23 та безвісти зниклим ОСОБА_4 .

Доказів кровної спорідненості між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 матеріали справи не містять.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29.04.2019 у справі Міфсуд проти Мальти зазначено, що ДНК-тест це науковий метод для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства.

Європейськи суд з прав людини у рішеннях наголошує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами з метою підтвердити або спростувати факт батьківства.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 09.04.2025 у справі № 939/335/23, від 26.04.2023 у справі № 199/3284/19 та від 04.08.2021 у справі № 494/1611/18.

За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Відповідно до положень ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 4, 76 - 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Звягельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення 29.05.2025.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

заінтересовані особи: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

Звягельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), , Житомирська область, м. Звягель, площа Лесі Українки, 15;

Міністерство оборони України, , 03168, м. Київ, проспект Повітряних сил, 6.

Головуюча суддя Т. Г. Сташків