КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/1343/24 Головуючий у 1 інстанції: Семенюта О.Ю.
Провадження №22-ц/824/6564/2025 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Євграфової Є.П., Писаної Т.О.,

при секретарі Голінько А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2025 року та ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2024 року в справі за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без укладення шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , приватного підприємства «Пролісок 2000» про визнання недійсними договору купівлі-продажу квартири, договорів дарування, визнання права власності на частку в об`єктах нерухомого майна, стягнення грошових коштів, а також витребування майна із чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без укладення шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю.

У квітні 2024 року ОСОБА_1 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , приватного підприємства «Пролісок 2000» про визнання недійсними договору купівлі-продажу квартири, договорів дарування, визнання права власності на частку в об`єктах нерухомого майна, стягнення грошових коштів, а також витребування майна із чужого незаконного володіння.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2024 року зустрічний позов ОСОБА_1 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_3

30.12.2024 представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

Просив суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , земельні ділянки площею 2,8691 га з кадастровим номером :04:001:0021, площею 1,2535 га з кадастровим номером :04:001:0113, площею 1,2535 га з кадастровим номером :04:001:0114 та площею 3,0504 га з кадастровим номером :04:001: 0019, розташовані на території Дударківської сільської ради Бориспільського району.

В обґрунтування заяви зазначав, що ОСОБА_3 пред`явив до ОСОБА_1 позов, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_1 , 1/2 частку в земельних ділянках площею 2,8691 га з кадастровим номером :04:001:0021, площею 1,2535 га з кадастровим номером :04:001:0113, площею 1,2535 га з кадастровим номером :04:001:0114 та площею 3,0504 га з кадастровим номером :04:001: 0019, розташованих на території Дударківської сільської ради Бориспільського району. У зв`язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні записи про обтяження квартири та земельних ділянок, ОСОБА_1 має можливість відчужити вказані об`єкти нерухомого майна у власність інших осіб. Невжиття заходів забезпечення позову утруднить виконання рішення суду про задоволення позову та істотно ускладнить захист прав ОСОБА_3 .

19.12.2024 ОСОБА_1 звернулась з заявою про забезпечення позову.

Просила суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , будинок по АДРЕСА_3 , земельні ділянки площею 0,0776 га з кадастровим номером :02:017:0121, площею 0,0373 га з кадастровим номером :03:001:1086 та площею 0,07 га з кадастровим номером :03:001:1004; а також заборонити всім суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо вказаних об`єктів нерухомого майна.

В обґрунтування заяви зазначала, що вона пред`явила зустрічний позов в якому, з урахуванням заяви про часткову зміну предмета позову, просить: визнати недійсними договір купівлі-продажу квартири, укладений 9 червня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , договір дарування квартири, укладений 28 грудня 2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , договір дарування, укладений 26 вересня 2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , договір дарування, укладений 28 вересня 2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; визнати недійсними рішення ПП «Пролісок 2000» від 17 червня 2021 року та акт приймання-передачі нерухомого майна від 17 червня 2021 року; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_4 , 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_5 , 1/2 частку в будинку по АДРЕСА_3 , 1/2 частку в земельних ділянках площею 0,0776 га з кадастровим номером :02:017:0121, площею 0,0373 га з кадастровим номером :03:001:1086 та площею 0,07 га з кадастровим номером :03:001:1004; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на свою користь 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_4 , витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на свою користь 1/2 частку в будинку по АДРЕСА_6 частку в земельних ділянках площею 0,0776 га з кадастровим номером :02:017:0121, площею 0,0373 га з кадастровим номером :03:001:1086 та площею 0,07 га з кадастровим номером :03:001:1004, а також витребувати з чужого незаконного володіння ПП «Пролісок 2000» на свою користь 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_5 . У зв`язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні записи про обтяження квартир, будинку та земельних ділянок, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ПП «Пролісок 2000» мають можливість відчужити вказані об`єкти нерухомого майна у власність інших осіб. Невжиття заходів забезпечення позову утруднить виконання рішення суду про задоволення позову.

Короткий зміст рішеннь суду першої інстанції

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_4 .

Накладено арешт на будинок по АДРЕСА_3 , земельну ділянку площею 0,0776 га з кадастровим номером :02:017:0121 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, земельну ділянку площею 0,0373 га з кадастровим номером :03:001:1086 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району та земельну ділянку площею 0,07 га з кадастровим номером :03:001:1004 з цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва, розташовану на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району, які належать ОСОБА_2 .

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_5 , яка належить приватному підприємству «Пролісок 2000».

У задоволенні заяви в частині вимоги про заборону всім суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо вказаних об`єктів нерухомого майна відмовлено.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2025 року заяву адвоката Саліхова Б.В. представника ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на наступне майно:

- квартиру АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 2,8691 га з кадастровим номером :04:001:0021 з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для будівництва та обслуговування логістичного та складського комплексу), розташовану на території Дударківської сільської ради Бориспільського району;

- земельну ділянку площею 1,2535 га з кадастровим номером :04:001:0113 з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для будівництва та обслуговування логістичного та складського комплексу), розташовану на території Дударківської сільської ради Бориспільського району;

- земельну ділянку площею 1,2535 га з кадастровим номером :04:001:0114 з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (для будівництва та обслуговування логістичного та складського комплексу), розташовану на території Дударківської сільської ради Бориспільського району;

- земельну ділянку площею 3,0504 га з кадастровим номером :04:001:0019 з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (для будівництва та обслуговування логістичного та складського комплексу), розташовану на території Дударківської сільської ради Бориспільського району, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 06 січня 2025 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2025 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що заявник не надав суду жодних доказів, не вказав на обставини, які б вказували на намір відповідача відчужити спірне майно.

Вважає такий вид забезпечення не співмірним з вимогами позовної заяви.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 05 лютого 2025 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що ОСОБА_1 не вчиняла жодних дій, які б могли свідчити про необхідність вжиття заходів забезпечення позову та про існування ризиків відчуження майна.

Вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою.

Зазначає, що підставою для звернення з заявою про забезпечення позову була ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2024 року, якою було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що не може бути підставою для задоволення заяви ОСОБА_6 .

Окремо зазначила, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 є її приватною власністю та поділу, як спільне сумісне майно з ОСОБА_3 не підлягає.

Земельні ділянки за кадастровим номером 220883600:04:001:0019 та :04:001:0021 в Бориспільському районі, були придбані за власні кошти про що в договорах купівлі-продажу є відповідні пункти договору, які підтверджують, що апелянт на час укладення договорів у шлюбі не перебувала.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

18 березня 2025 року ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2

29 березня до апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про розгляд справи за її відсутності.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція суду апеляційної інстанції

Вислухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та наявні у справі докази колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції в ухвалі Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2025 року встановлено, що в лютому 2024 року ОСОБА_3 пред`явив до Бориспільського міськрайонного суду позов (а.с.1-19 т.1), в якому він просив встановити факт проживання позивача однією сім`ю зі ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу протягом 2015 - 2021 років; визнати майно, придбане сторонами в період часу з 2015 року по вересень 2021 року, спільною сумісною власністю подружжя; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_1 , 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_8 , 1/2 частку в земельних ділянках площею 2,8691 га з кадастровим номером :04:001:0021, площею 1,2535 га з кадастровим номером :04:001: 0113, площею 1,2535 га з кадастровим номером :04:001:0114 та площею 3,0504 га з кадастровим номером :04:001:0019, розташованих на території Дударківської сільської ради Бориспільського району; стягнути зі ОСОБА_1 на користь позивача грошові кошти в розмірі 53600000 гривень 00 копійок, що становлять половину вартості майна, внесеного відповідачем до статутних капіталів ТОВ «БК «Прогрес-41» та ТОВ «БК «Прогрес», та грошові кошти в розмірі 40733147 гривень 34 копійок, що становлять половину вартості іншого майна, набутого ОСОБА_1 під час проживання з позивачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Зі змісту інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №409051113 від 22 січня 2025 року (а.с.66-67), №409051669 від 22 січня 2025 року (а.с.68-69), №409051958 від 22 січня 2025 року (а.с.70-71), №409052310 від 22 січня 2025 року (а.с.72-73), №409052645 від 22 січня 2025 року (а.с.74-75) вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , земельні ділянки площею 2,8691 га з кадастровим номером :04:001:0021 та площею 1,2535 га з кадастровим номером :04:001:0113 з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для будівництва та обслуговування логістичного та складського комплексу); земельні ділянки площею 1,2535 га з кадастровим номером :04:001:0114 та площею 3,0504 га з кадастровим номером :04:001:0019 з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (для будівництва та обслуговування логістичного та складського комплексу), розташовані на території Дударківської сільської ради Бориспільського району. В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек відсутні записи про застосування обтяження відносно вищевказаної квартири та земельних ділянок. Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 має можливість в будь-який час розпорядитись квартирою та земельними ділянками, відчуживши їх у власність інших осіб. Тому невжиття заходів забезпечення позову не тільки утруднить виконання рішення суду про задоволення позову, а також унеможливить задоволення самого позову. Крім того, ОСОБА_3 буде вимушений пред`являти нові позови до осіб, що придбають квартиру та земельні ділянки. Ця обставина свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить захист прав позивача.

Суд першої інстанції вважав, що обрані представником позивача ОСОБА_5 заходи забезпечення позову є співмірними та відповідають змісту заявлених позовних вимог. Очевидно, що накладення арешту на квартиру та земельні ділянки призведе до втручання держави у право ОСОБА_1 на мирне володіння її майном. Однак таке втручання є не тільки виправданим, але й необхідним, оскільки воно спрямовано не тільки на забезпечення цивільного судочинства, а також на запобігання виникнення нових спорів з іншими особами. Вказані цілі становлять суспільний інтерес, який превалює над індивідуальними свободами ОСОБА_1 . Крім того, застосування обтяжень до квартири та земельних ділянок полягає у позбавленні ОСОБА_1 можливості лише відчужити вказане майно, а не володіти ним. Ці обставини свідчать про те, що застосування обтяжень відносно квартири та земельних ділянок не призведе до жодних негативних наслідків для ОСОБА_1 . Вжиття заходів забезпечення позову сприятиме захисту права на справедливий суд, гарантованого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та не порушить гарантії, передбачені п.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції.

З огляду на це суд першої інстанції, з метою забезпечення позову наклав арешт на квартиру АДРЕСА_1 , земельні ділянки площею 2,8691 га з кадастровим номером :04:001: 0021, площею 1,2535 га з кадастровим номером :04:001:0113, площею 1,2535 га з кадастровим номером :04:001:0114 та площею 3,0504 га з кадастровим номером :04:001:0019, розташовані на території Дударківської сільської ради Бориспільського району.

Зі змісту витягу з реєстру Київської територіальної громади №2025/000935072 від 22 січня 2025 року (а.с.82) вбачається, що ОСОБА_3 з 22 січня 2025 року має зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_9 . Вжиті судом заходи забезпечення позову самі по собі не спроможні спричинити ОСОБА_1 збитки. Ці обставини свідчать про відсутність підстав для вжиття заходів зустрічного забезпечення.

Судом першої інстанції в ухвалі Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2024 року встановлено, що ОСОБА_1 також подала зустрічний позов (а.с.160-179 т.3), в якому вона з урахуванням заяви про часткову зміну предмета позову (а.с.26-40 т.6), просить: визнати недійсними договір купівлі-продажу квартири, укладений 9 червня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , договір дарування квартири, укладений 28 грудня 2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , договір дарування, укладений 26 вересня 2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , договір дарування, укладений 28 вересня 2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; визнати недійсними рішення ПП «Пролісок 2000» від 17 червня 2021 року та акт приймання-передачі нерухомого майна від 17 червня 2021 року; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_10 частку в квартирі АДРЕСА_5 , 1/2 частку в будинку по АДРЕСА_3 , 1/2 частку в земельних ділянках площею 0,0776 га з кадастровим номером :02:017:0121, площею 0,0373 га з кадастровим номером :03:001:1086 та площею 0,07 га з кадастровим номером :03:001:1004; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 74375932 гривень 00 копійок, що становлять половину вартості внесків ОСОБА_3 до статутних капіталів ТОВ «КБ Білдінг Груп», ПАТ «Завод залізобетонних виробів», ТОВ «Ментон 23», ПП «Пролісок 2000», ТОВ «БК «Прогрес», грошові кошти в розмірі 90000 доларів США 00 центів, що становлять половину грошових коштів, набутих ОСОБА_3 під час проживання однією сім`єю зі ОСОБА_1 без укладення шлюбу, та грошові кошти в розмірі 159385759 гривень 00 копійок, що становлять половину вартості криптовалюти, придбаної ОСОБА_3 під час проживання однією сім`єю зі ОСОБА_1 без укладення шлюбу; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_4 , витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частку в будинку по АДРЕСА_6 частку в земельних ділянках площею 0,0776 га з кадастровим номером :02:017:0121, площею 0,0373 га з кадастровим номером :03:001:1086 та площею 0,07 га з кадастровим номером :03:001:1004, а також витребувати з чужого незаконного володіння ПП «Пролісок 2000» на користь ОСОБА_1 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_5 .

Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №408153167 від 15 грудня 2024 року (а.с.27 т.8) вбачається, що за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_4 . В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек відсутні записи про застосування обтяження відносно вказаної квартири. Зі змісту інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №408153125, №408153185, №408153203 та №408153230 від 15 грудня 2024 року (а.с.26, 25, 24, 23 т.8) вбачається, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на будинок по АДРЕСА_3 , земельну ділянку площею 0,0776 га з кадастровим номером :02:017:0121 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, земельну ділянку площею 0,0373 га з кадастровим номером :03:001:1086 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району та земельну ділянку площею 0,07 га з кадастровим номером :03:001:1004 з цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва, розташовану на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району. В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек відсутні записи про застосування обтяження відносно означеного будинку та трьох земельних ділянок. Зі змісту іншої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №408153243 від 15 грудня 2024 року (а.с.22 т.8) вбачається, що за ПП «Пролісок 2000» зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_5 . В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек також відсутні записи про застосування обтяження відносно вказаної квартири. Тому ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ПП «Пролісок 2000» можуть в будь-який час відчужити квартири, будинок та земельні ділянки у власність інших осіб. Ця обставина свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову істотно утруднить захист прав ОСОБА_1 , яка буде вимушена додатково оспорювати дійсність договорів відчуження вказаних об`єктів нерухомого майна.

Зі змісту резолютивної частини зустрічного позову та заяви про часткову зміну предмета позову вбачається, що предметом спору є квартира АДРЕСА_4 , будинок по АДРЕСА_3 , земельні ділянки площею 0,0776 га з кадастровим номером :02:017:0121 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, площею 0,0373 га з кадастровим номером :03:001:1086 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташована на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району, площею 0,07 га з кадастровим номером :03:001:1004 з цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва, розташована на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району та квартиру АДРЕСА_5 . Тому захід забезпечення позову, обраний ОСОБА_1 , є співмірним заявленим позовним вимогам та відповідає їх змісту.

Суд першої інстанції вказав, що накладення арешту на квартири, будинок та земельні ділянки призведе до втручання держави у право відповідачів на мирне володіння їх майном. Таке втручання є не тільки виправданим, але й вкрай необхідним, оскільки воно спрямовано виключно на забезпечення цивільного судочинства та запобігання виникнення нових спорів з іншими особами, які можуть придбати спірне майно. Вказані цілі становлять суспільний інтерес, який превалює над індивідуальними свободами ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ПП «Пролісок 2000». Арешт квартири, будинку та земельних ділянок полягає у позбавленні відповідачів можливості лише розпоряджатись цими об`єктами нерухомого майна. Це свідчить про те, що накладення арешту на вказані об`єкти нерухомого майна не призведе до жодних негативних наслідків. Вжиття цього процесуального заходу не порушить вимоги ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а навпаки сприятиме захисту права позивача на справедливий суд, гарантованого ч.1 ст.6 цієї ж Конвенції.

З огляду на вказане суд першої наклав арешт на квартиру АДРЕСА_4 ; будинок по АДРЕСА_3 , земельну ділянку площею 0,0776 га з кадастровим номером :02:017:0121 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, земельну ділянку площею 0,0373 га з кадастровим номером :03:001:1086 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району та земельну ділянку площею 0,07 га з кадастровим номером :03:001:1004 з цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва, розташовану на території Глибоцької сільської ради Бориспільського району; квартиру АДРЕСА_5 .

Вказав, що накладення арешту на вказані об`єкти нерухомого майна повністю виключає можливість їх відчуження у власність інших осіб та можливість вчиняти будь-які інші дії щодо цього майна. Ця обставина свідчить про відсутність потреби у додатковій забороні всім суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо вказаних об`єктів нерухомого майна.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За правилами статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи може забезпечити позов, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся чи має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

Згідно частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно статті 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням необхідності саме такого заходу, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як зазначено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи питання про забезпечення позову, суд має пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір, а також існує реальна загроза унеможливлення чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками справи.

За своєю правовою природою, правовий інститут забезпечення позову покликаний гарантувати особам, які беруть участь у справі, реальну можливість ефективного захисту свого права шляхом дійсного виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Саме тому, такі заходи покликані забезпечити можливість охорони матеріально-правових інтересів позивача від потенційних недобросовісних дій інших учасників, направлених на ухилення від реального та ефективного виконання судового рішення, в тому числі з метою запобігання труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Водночас, колегія суддів зазначає, що будь-яке забезпечення позову в справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 754/5683/22 зазначено, що "жодних обмежень щодо застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на майно (грошові кошти), лише у сфері майнових спорів або заборони його застосування при вирішенні немайнового спору цивільне процесуальне законодавство не містить. Тому Велика Палата Верховного Суду констатує, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії. […] Апеляційний суд обґрунтовано прийняв до уваги, що без вжиття заходів забезпечення позову відповідачка має можливість безперешкодно відчужити спірне нерухоме майно. Водночас відсутні підстави вважати, що застосування такого заходу забезпечення позову призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачки, оскільки квартира залишається в її володінні та користуванні".

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява та зустрічна позовна заява містять відповідне обґрунтування заявлених позовних вимог, на підтвердження яких надано відповідні докази. Водночас наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги, буде встановлено судом під час ухвалення рішення по суті спору.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

З огляду на наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що між сторонами існує реальний спір щодо нерухомого майна, обраний спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно є співмірними із заявленими позовними вимогами, наявний зв`язок між обраним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а також наявні підстави для висновку, що у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ймовірне його відчуження, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав сторін, а лише обмежить його можливість розпоряджатися ним.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання в апеляційних скаргах на те, що заяви про забезпечення позову не містять обґрунтування необхідності забезпечення позову, оскільки сторони є власниками спірного нерухомого майна, яке є предметом позову.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 01 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображена в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову виступає як спосіб гарантування обов`язкового виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог, є відповідним змісту позовних вимог та зможе гарантувати реальне виконання рішення суду та ефективний захист прав як позивача так відповідачів, не створює невиправданих обмежень відповідачу в його правах, а тому доводи апеляційної скарги про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали, суд відхиляє.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законні й обґрунтовані судові рішення, яке відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційні скарги без задоволення, а оскаржувані ухвали суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2024 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 19 травня 2025 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Є.П. Євграфова

Т.О. Писана