справа № 235/5940/24
провадження № 2/208/1805/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

Головуючого судді Кузнєцової А.С.,

за участю секретаря судового засідання: Грищенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в загальному порядку цивільну справу за позовною ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 просить:

- Визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 загальною площею 57,6 м2 житловою площею 38,6 м2. На день смерті разом зі спадкодавцем були зареєстровані та проживали ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 загальною площею 57,6 м2, житловою площею 38,6 м2. На день смерті разом із ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала позивач ОСОБА_1 . 20 червня 2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Покровської нотаріального округу Райххольд М.І. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу з державною реєстрацією права власності ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також неможливо проведення державної реєстрації прав, оскільки відсутня завірена в установленому порядку копія примірника. Згідно Листа Покровської міської ради Покровського району Донецької області від 21 лютого 2024 року №02-07/2851 в Покровській міській військовій адміністрації відсутня будь-яка інформація, що стосується Фонду держмайна України або архівної установи. Також позивачем зазначено, що вона є власницею 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , однак правовстановлюючий документ з державною реєстрацією було втрачено. Отримати дублікат вона не має можливості внаслідок відсутності в Покровській міській військовій адміністрації будь-якої інформації, що стосується Фонду держмайна України або архівної установи. Позивач зазначає, що спадкове нерухоме майно та належна їй 1/3 частина квартири є одним об`єктом нерухомості, тому просить визнати право власності на спадкове майно та право власності на 1/3 частину квартири за нею внаслідок втрати правовстановлюючого документу, тому вона звернулась до суду.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27.05.2024 року порушено справу за позовною заявою ОСОБА_1 , між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення судді. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (а. с. 39).

Рішенням Вищої ради правосуддя № 74 від 29.08.2024 територіальна підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з 02.09.2024 визначено за Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

27 грудня 2024 року в провадження судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Кузнєцової А.С. було передано вищезазначену цивільну справу.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Кузнєцової А.С прийнято справу до свого провадження. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (а. с. 57).

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.05.2024 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.90).

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 , в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.

Відповідачем Покровською міською радою Донецької області, відзиву на позовну заяву в порядку ст. 191 ЦПК України, не подано, про дату, час судових засідань по справі відповідач повідомлявся шляхом направлення викликів на офіційну електронну адресу, що узгоджується з ч. 10 ст. 187 ЦПК України. Виклики до суду відповідачем проігноровано.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянка України, уродженка сел. Водяне Луганської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (відомості підтверджено копією паспорта, довідкою про реєстрацію місця проживання а.с. 26-29, 61).

Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 виданого 13 грудня 1950 року ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що в книзі записів акт громадянського стану про народження 13 грудня 1950 року, зроблено відповідний запис за №150, в графі батько зазначено ОСОБА_5 в графі матір - ОСОБА_2 (підтверджено копією свідоцтва про народження - а.с.8)

25 грудня 1952 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_3 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 (підтверджено копією свідоцтва про шлюб а.с.11).

ОСОБА_2 , мати позивача, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (підтверджено копією свідоцтва про смерть а.с. 6).

ОСОБА_3 , чоловік позивача, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (підтверджено копією свідоцтва про смерть а.с. 9).

Згідно копії листа КП «Бюро технічної інвентаризації» від 02.01.2024р. №09/01-02, 01 листопада 1995 року в кн. за реєстровим №27 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого представництвом Фонду держмайна України від 30 жовтня 1995 року. Зазначена квартира належала ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.15)

Згідно копії технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_2 , квартира має загальну площу 57,6 кв.м. (підтверджено копією технічного паспорта - а.с. 12-13).

Згідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 20.06.2024 року було заведено спадкову справу №73/2024 після смерті ОСОБА_2 ( а.с.17).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 червня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу з державною реєстрацією права власності на житло за спадкодавцем. Також неможливо проведення державної реєстрації прав, оскільки відсутня завірена в установленому порядку копія примірника, згідно Листа Покровської міської ради Покровського району Донецької області від 21 лютого 2024 року №02-07/2851 в Покровській міській військовій адміністрації відсутня будь-яка інформація, що стосується Фонду держмайна України або архівної установи (а.с. 18).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 20.06.2024 року було заведено спадкову справу №74/2024 після смерті ОСОБА_3 ( а.с.19).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 червня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу з державною реєстрацією права власності на житло за спадкодавцем. Також неможливо проведення державної реєстрації прав, оскільки відсутня завірена в установленому порядку копія примірника, згідно Листа Покровської міської ради Покровського району Донецької області від 21 лютого 2024 року №02-07/2851 в Покровській міській військовій адміністрації відсутня будь-яка інформація, що стосується Фонду держмайна України або архівної установи (а.с. 20).

Відповідно до Довідки про оціночну вартість майна, складеної на замовлення ОСОБА_1 ринкова вартість квартири за адресою: АДРЕСА_3 , складає 141235,06 гривень (а.с. 23-24).

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_2 скористалась наданим статтею 1234 ЦК України правом на залишення заповіту.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини.

Так, відповідно до наданої приватним нотаріусом інформації щодо спадкоємців померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 склала заповіт, яким залишила 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 (копія заповіту - а.с.76).

Згідно до копії заяви ОСОБА_7 , останній на видачу свідоцтва про право на спадщину та отримання спадкового майна не претендує (а.с.. 81).

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, враховуючи відмову спадкоємця за заповітом, ОСОБА_7 , спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є її донька ОСОБА_1 .

20.06.2024 року приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Райххольд М.І. було заведено спадкові справи після померлих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Також в рамках спадкових справ приватним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріально дії, згідно якої відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу з державною реєстрацією права власності на житло за спадкодавцем. Також неможливо проведення державної реєстрації прав, оскільки відсутня завірена в установленому порядку копія примірника, згідно Листа Покровської міської ради Покровського району Донецької області від 21 лютого 2024 року №02-07/2851 в Покровській міській військовій адміністрації відсутня будь-яка інформація, що стосується Фонду держмайна України або архівної установи.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до довідки, надано Покровською міською військовою адміністрацією від 08.11.2023 року №1459, станом на 23.10.2023 року за адресою: м.Покровськ мікрорайон Південний 27-2 були зареєстровані ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_8 ), ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . (а.с.7)

Відповідно до довідки, надано Покровською міською військовою адміністрацією від 05.02.2024 року №146, станом на 17.12.2023 року за адресою: м.Покровськ мікрорайон Південний 27-2 були зареєстровані ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_9 ) та ОСОБА_1 . (а.с.10)

До складу спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 входить право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 загальною площею 57,6 м2, житловою площею 38,6 м2.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 , вхоить право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 загальною площею 57,6 м2, житловою площею 38,6 м2.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового приживання в них. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

З урахуванням вказаного, суд задовольняє вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , на 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 загальною площею 57,6 м2, житловою площею 38,6 м2 та після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 , на 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 загальною площею 57,6 м2, житловою площею 38,6 м2.

Щодо вимоги про визнання права власності на 1/3 частину квартири в зв`язку з втратою правовстановлюючого документу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах,що незаборонені законом,зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Так, згідно копії листа КП «Бюро технічної інвентаризації» від 02.01.2024р. №09/01-02, 01 листопада 1995 року в книзі за реєстровим №27 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого представництвом Фонду держмайна України від 30 жовтня 1995 року. Зазначена квартира належала ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.15).

Згідно ч. 1, 3, 4 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором,який підлягає нотаріальному посвідченню,виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору,не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У постанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Позивачем у такому позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.

У вищевказаній справі Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що правило за аналогією закону (а саме, статті 392 ЦК України) має застосовуватися не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, але лише за умови, що право на майно не зареєстроване за іншою особою.

У справі за позовом ОСОБА_1 не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність реєстрації права власності на спірне майно за будь-якою іншою особою.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність в задоволенні вимог позивача про визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 .

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Позивачем при зверненні до суду було заявлено вимогу про звільнення її від сплати судового збору в зв`язку з тим, що розмір її пенсії менше за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність. Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі, а тому судовий збір необхідно віднести на рахунок держави.

На підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1234, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування зі законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення суду 27.05.2025 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 ;

- відповідач:- Покровська міська рада Донецької області, , адреса місцезнаходження: Донецька область, м. Покровськ, пл. Незалежності, 11.

Суддя А.С. Кузнєцова