Провадження № 2/638/1587/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2025 року м.Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Агапова Р.О.,
за участю секретаря судового засідання Суслової К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення матеріальної шкоди,
ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради, в якому просила стягнути 171 064,88грн. вартості відновлювальних робіт з ремонту автомобілю.
В обґрунтування позову зазначила, що 30 липня 2024 року приблизно о 15 години 30 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 3, біля ОСОБА_2 на автомобіль марки NISSAN ALMERA, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , впав стовп (електроопора).
Через падіння стовпа автомобілю завдано технічні пошкодження, розмір яких за висновком щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №900/08-24 від 21.08.2024 року склав 171 064,88 гривень.
З метою встановлення відповідальних осіб за стан стовпа (електроопори) представником позивача направлялись запити до комунальних підприємств Харківської міської ради та AT «Харківобленерго».
Згідно відповідей стовп (електроопора), який впав на автомобіль Позивачки, не перебуває в них на балансі.
Вказує, що падіння стовпа (електроопори) не пов`язано з погодними умовами.
Факт пошкодження марки NISSAN ALMERA, д.н.з. НОМЕР_1 , також підтверджується матеріалами перевірки обставин пригоди ВП № 1 ХРУП З ГУ НП в Харківській області.
Вказує, що автомобіль NISSAN ALMERA, д.н.з. НОМЕР_1 був оглянутий спеціалістом оціночної діяльності, в ньому встановлені технічні пошкодження, які відповідають тим обставинам, при яких 30.07.2024 року відбулася пригода. Спеціаліст встановив вартість матеріальної шкоди, що вказано в калькуляції та висновках щодо варі ості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № №900/08-24 від 21.08.2024 року.
Згідно зазначеним документам, вартість матеріальної шкоди автомобілю NISSAN ALMERA, д.н.з. НОМЕР_1 складає 171064,88 грн.
Позивач вважає Харківську міську раду відповідальною за заподіяну шкоду з огляду на положення Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про благоустрій населених пунктів».
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.10.2024 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.03.2025 задоволено клопотання представника позивача та витребувано від Харківської міської ради інформацію, чи є відповідач балансоутримувачем залізобетонної опори, яка розміщена біля скверу Владислава Черних у м. Харкові.
До дня слухання справи ухвала суду про витребування доказів не виконана, витребувана інформація суду не надана.
Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-IXвід 26.02.2025, який набрав чинності 25.04.2025, змінено найменування місцевих загальних судів, зокрема Дзержинський районний суд м. Харкова змінено на Шевченківський районний суд м. Харкова. Зміна найменування місцевого загального суду не призвела до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду.
Позивач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. 27.05.2025 до суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідачі в судове засідання також не з`явились. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив.
30.07.2024 року за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 3 на автомобіль марки NISSAN ALMERA, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , впав стовп (електроопора). Вказане підтверджується довідкою від 07.08.2024 начальника ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області «Про результати розгляду матеріалу ІТС ІПНП №7857 від 30.07.2024 за повідомленням оператора №102».
Автомобіль марки NISSAN ALMERA, д.н.з. НОМЕР_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Згідно відповіді АТ «Харківобленерго» від 12.08.2024 №04-47/5871 щодо надання інформації про те, у кого перебувають на балансі стовпи (електроопори), які розміщені у сквері ОСОБА_3 у м. Харкові за адресою: м. Харків, на перехресті вулиць Різдвяної, конторської та провулку Клубного повідомлено, що зазначена в запиті залізобетонна стійка опори не знаходиться на балансі АТ «Харківобленерго» та не обслуговується персоналом товариства.
Згідно відповіді КП електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Харківської міської ради повідомлено, що залізобетонна опора, розташована в сквері Владислави Чорних у м. Харкові, на балансі КП «Міськсвітло» Харківської міської ради не перебуває. Водночас вказано, у КП «Міськсвітло» Харківської міської ради відсутня інформація про балансоутримувача зазначеної залізобетонної опори.
Відповідно до висновку №900/08-24 щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу NISSAN ALMERA, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 від 21.08.2024 (дата оцінки 30.07.2024), складеним оцінювачем ФОП ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку складає 171 064,88грн.
Як вбачається з ремонтної калькуляції №900/08-24 від 30.07.2024 щодо транспортного засобу NISSAN ALMERA, д.н.з. НОМЕР_1 , загальна вартість ремонту складає 196 702,24грн.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.
Згідно зі статтею 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.
Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.
Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (далі Закон) благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.
Статтею 2 Закону визначено, що благоустрій населених пунктів передбачає: 1) розроблення і здійснення ефективних і комплексних заходів з утримання територій населених пунктів у належному стані, їх санітарного очищення, збереження об`єктів загального користування, а також природних ландшафтів, інших природних комплексів і об`єктів; 2) організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель, інженерних споруд та об`єктів рекреаційного, природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення; 3) створення умов для реалізації прав та виконання обов`язків суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів.
Відповідно до ст. 5 Закону управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.
Згідно ст.10 Закону до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: 1) затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; 2) затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; 3) створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); 4) визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою; 5) затвердження місцевих планів управління відходами.
У відповідності до ст.12 Закону суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.
Як унормовано ст.13 Закону до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: 1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам`ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору. До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.
Відповідно до п.1.2.5 розділу 1 Порядку проведення ремонту та утримання об`єктів благоустрою населених пунктів до елементів благоустрою належать: а) покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і правил; б) зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; в) будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; г) засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; ґ) технічні засоби регулювання дорожнього руху; д) будівлі та споруди системи інженерного захисту території; е) малі архітектурні форми (павільйони і навіси на зупинках громадського транспорту, фонтани, питні фонтани, перголи, альтанки, грибки, гардероби, декоративні скульптури, пам`ятники, кабіни для роздягання, бювети, лави, урни, паркани, огорожі, вази, контейнери для квітів, декоративні басейни); є) побутове та комунальне обладнання території житлової забудови (сміттєзбірники, майданчики для сушіння білизни, відпочинку населення); ж) споруди водопостачання на об`єктах благоустрою (насосні станції біля водойм для поливу, пожежні водойми, водойми, в тому числі штучні, гідранти, шахтні та механічні колодязі, пункти заправок водою поливально-мийних машин).
Згідно п.1.8 Порядку проведення ремонту та утримання об`єктів благоустрою населених пунктів роботи з утримання об`єктів благоустрою населених пунктів полягають у регулярному проведенні заходів щодо запобігання передчасному зносу об`єктів, забезпечення нормальних умов їх функціонування, створенні сприятливих умов пересування для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.
Таким чином, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що стовп (опора ліній електропередач) відноситься до об`єкту благоустрою.
Статтею 15 Закону унормовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів. Балансоутримувача, що здійснюватиме утримання і ремонт об`єкта благоустрою, який перебуває у приватній власності, визначає власник такого об`єкта благоустрою. Підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації. Орган державної влади або орган місцевого самоврядування за поданням підприємства чи балансоутримувача щорічно затверджує заходи з утримання та ремонту об`єкта благоустрою державної або комунальної власності на наступний рік та передбачає кошти на виконання цих заходів. Орган державної влади та орган місцевого самоврядування, підприємство та балансоутримувач несуть відповідальність за виконання затверджених заходів у повному обсязі.
Відповідно до пункту 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.
Таким чином, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень.
Підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
Тобто до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом благоустрою, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння опори електропередач як елементу благоустрою покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну за її стан особу.
Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність в матеріалах справи даних щодо балансоутримувача спірного стовпу, в той час як організація роботи з цього питання проводиться органами місцевого самоврядування, суд вважає, що відповідальність за належне утримання та ремонт об`єктів благоустрою комунальної власності має покладатись на відповідний орган місцевого самоврядування.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ч. 6 ст. 259, ст. ст. 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення матеріальної шкоди - задовільнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Р.О. Агапов