Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/5026/25
Провадження № 2-н/357/1056/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Сомок О. А. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,-

В С Т А Н О В И В:

Стягувач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, посилаючись на наявність у боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 28 323,29 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як справа наказного провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Сомок О.А.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу, виходячи з такого.

Відповідно до ч.3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами, про стягнення грошових сум незначеного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Положеннями пункту 8 частини 1 статті 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, у заяві про видачу судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» зазначає, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , натомість, згідно довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області за вх. № 1338, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів отримання боржником за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 , чи що остання є власником даного нерухомого майна, заявником не надано.

Враховуючи те, що із заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 164, п.8 ч.1 ст. 165, 353, 354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 28 323,29 гривень та судового збору в сумі 302 ,80 гривень.

Роз`яснити стягувачу, що відповідно до положень ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі наказу не є перешкодою для повторного звернення із такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя О. А. Сомок