справа № 691/277/25
провадження № 2/691/401/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі:

головуючого судді Савенко О.М.

за участю секретаря судових засідань Шмунь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище Черкаської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,-

встановив :

ОСОБА_1 звернулася в Городищенський районний суд Черкаської області з позовною заявою до Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від 22 березня 2016 року. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на житловий будинок у с.В`язівок Городищенського району Черкаської області та на земельний пай площею 2,34 га в умовних кадастрових гектарах, що перебувала у колективній власності КСГП «Україна» с.В`язівок Городищенського району Черкаської області, які належали її матері ОСОБА_3 , спадкові права на які не були оформлені. Згідно свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3 отримала в спадщину після свого чоловіка ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 . Сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серії ЧР №0291796, який зареєстрований 29 квітня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №891 підтверджується право ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,34 га в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСГП «Україна» с.В`язівок Городищенського району Черкаської області. Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №29-23-0.2-1610/2-24 від 01 березня 2024 року, Державний акт на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди, станом на 01 січня 2013 року, взамін сертифіката на ім`я ОСОБА_3 не видавався. Відповідно до довідки Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області №693 від 31 липня 2020 року, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 . Крім неї в будинку ніхто не був зареєстрований та не проживав. Згідно довідки на право власності на будинок, яка видається для подання до нотаріальної контори для оформлення спадщини, Виконавчого комітету В`язівської сільської ради Ради народних депутатів Городищенського району Черкаської області від 10 квітня 2000 року №246, ОСОБА_2 прийняла спадщину у виді житлового будинку в с.В`язівок Городищенського району Черкаської області після смерті ОСОБА_3 .. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини 09 жовтня 2024 року, отримала відмову в отриманні свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що не підтвердила факт постійного проживання із ОСОБА_2 .. Відповідно до довідки ЦНАП Черкаської міської ради від 23 травня 2024 року, ОСОБА_2 станом на 20 березня 2016 року була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , остільки потребувала додаткового догляду, у зв`язку із хворобою. Строк для прийняття спадщини був пропущений з підстав необізнаності, тому прийняла рішення звернутися до суду за захистом своїх прав (а.с.1-3).

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2025 року відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, з наданням відповідачу часу для подачі відзиву, пред`явлення зустрічного позову (а.с.34).

В підготовчому засіданні 08 квітня 2025 року постановлено ухвалу суду про витребування доказів, закриття підготовчого засідання та призначення цивільної справи до судового розгляду (а.с. 41-42).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача, адвокат Заруба С.О., інформовані, не з`явилися. Представник позивача подала заяву від 26 травня 2025 року за вхідним №ЕС-3227/25 про розгляд цивільної справи без її участі та позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с.70).

Представник відповідача Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, повідомлений належним чином, подав заяву від 18 квітня 2025 року №2405/25 про слухання без участі представника відповідача, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду (а.с.45).

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи належне повідомлення сторін у справі, вивчивши клопотання про слухання без їх участі, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказана стаття визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 ЦК України, спадкування перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що відкривається внаслідок смерті особи, і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, ч.1 ст.1269 ЦК України.

Згідно положень ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, неперобними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду у цивільній справі № 565/1145/17 від 26.06.2019 року зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом встановлено і підтверджується доказами у справі, що згідно паспорта громадянина України Серії НОМЕР_2 , позивач ОСОБА_1 є громадянкою України (а.с.13-14). Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 , позивач ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_2 (а.с.7). Дошлюбне прізвище ОСОБА_2 було ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 (а.с.18). Згідно свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_5 , батьки ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі та мали прізвище ОСОБА_5 (а.с.18). Дошлюбне прізвище матері ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , свідоцтво про народження Серії НОМЕР_6 (а.с.20). ОСОБА_4 мав у власності збудований будинок в с.В`язівок Городищенського району Черкаської області, що підтверджується розрахунковою відомістю про об`єм та виконання робіт від 08 серпня 1977 року, замовленням-договором від 08 серпня 1977 року, технічним паспортом на будинок по АДРЕСА_1 (а.с.9-10, 25, 28-31). Після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщину після нього прийняла дружина ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20 березня 1996 року (а.с.11-12). Згідно виписки із рішення В`язівської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 15 грудня 1993 року №16-21, ОСОБА_3 було надано у приватну власність земельну ділянку в розмірі 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства за адресою АДРЕСА_1 (а.с.26). Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №29-23-0.2-1610/2-24 від 01 березня 2024 року, державний акт на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди, станом на 01 січня 2013 року, взамін сертифіката на ім`я ОСОБА_3 , не видавався (а.с.8). Відповідно до довідки виконавчого комітету В`язівської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 12 жовтня 1998 року №79, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в Книзі реєстрації записів акту про смерть зроблено запис №62 (а.с.19). Похорони ОСОБА_3 , здійснила ОСОБА_2 , довідка виконавчого комітету В`язівської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 12 жовтня 1998 року №319 (а.с.21-22). Після смерті ОСОБА_3 , напротязі шести місяців з дня смерті спадкодавця, в управління спадковим майном вступила ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою на право власності на будинок, яка видається для подання до нотаріальної контори для оформлення спадщини від 10 квітня 2000 року №246 (а.с.27). Мати позивача, ОСОБА_2 , проживала з нею та померла в м.Черкаси, згідно довідки ЖБК №102 від 27 липня 2014 року та свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_7 (а.с.23-24). Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернулася з відповідною заявою для прийняти спадщини за законом до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Велікової Н.А. (а.с.15-16). Оглянувши подані документи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав, що позивач, як спадкоємець за законом, в установлений термін спадщину після померлої матері ОСОБА_2 не прийняла та не підтвердила іншими документами факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09 жовтня 2024 року (а.с.15). В судовому засіданні 26 травня 2025 року досліджено та вивчено належним чином завірену спадкову справу №28/2024 стосовно ОСОБА_2 , витребувану ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 08 квітня 2025 року (а.с.49-65). Копія спадкової справи №28/2024 приєднана до матеріалів цивільної справи №691/277/25 (а.с.49-65).

Відповідно до Постанови Верховної Ради України №807-ІХ від 17 липня 2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», Городищенський район Черкаської області був ліквідований і включений до складу нових Черкаського району та Звенигородського району.

Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини із порядку та строків прийняття спадщини.

Законодавство не встановлює перелік поважних причин, тому вони визначаються поважними на думку суду. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення про прийняття спадщини неможливим.

За приписами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За загальними приписами про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1, 1 ст.1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Звернувшись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач ОСОБА_1 повинна була повідомити суду поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкодили їй звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а також надати докази на підтвердження своїх доводів та вимог, які напротязі 9 років унеможливлювали її звернення до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини.

Доводи позивача ОСОБА_1 про необізнаність не є істотними труднощами для звернення із заявою про прийняття спадщини, зокрема такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для неможливості подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 ..

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема такі: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви про прийняття спадщини після спадкодавця не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через незнання положень закону, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

З врахуванням наведеного та наданих позивачем і досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом не встановлено поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , остільки оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття, а саме періоду протягом якого мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Порушення прав позивача на доступ до правосуддя не вбачається, остільки відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09 жовтня 2024 року, приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н.А. зазначено причини для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, окрім невчасного звернення в установлений термін для прийняття спадщини, не підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Керуючись ст. ст.1216, 1218, 1220,1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року « Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Копію рішення суду направити учасникам справи, для відому.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішення, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - https://gd. ck. court. gov. ua.

Відомості про сторін:

Позивач: особа 1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , місце реєстрації АДРЕСА_3 .

Представник позивача: особа 2 адвокат Заруба Світлана Олександрівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000731 від 01 березня 2017 року, юридична адреса м.Черкаси бульвар Шевченка, №242/1 оф.108.

Відповідач: особа 3 Вільшанська селищна рада Звенигородського району Черкаської області, , юридична адреса смт.Вільшана вул.Шевченка, №190 Звенигородського району Черкаської області.

Суддя О. М. Савенко