Справа № 590/306/25
Провадження № 2/590/128/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025 селище Ямпіль

Суддя Ямпільського районного суду Сумської області Сатарова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» /юридична адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького 1, 28 корпус, 4 поверх / представник позивача: Усенко Михайло Ігорович, до відповідача ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 /

про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3174972 від 23.09.2022 року в розмірі 95831,25 грн. (дев`яносто п`ять тисяч вісімсот тридцять одна гривня двадцять п`ять копійок).

Також позивач просить стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні, 40 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу 5 000,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що 23.09.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3174972 (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу грошові кошти у сумі 12500 грн.. Згідно п. 1.1. Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3174972, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток.

Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору.

13.09.2023 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу №ККЛУ-13092023. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», включно і до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 3174972 від 23.09.2022 року.

Оскільки ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконує своїх зобов`язань, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рух справи в суді першої інстанції

Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 31.03.2025 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Копію зазначеної ухвали надіслано відповідачу 31.03.2025 за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, яку було відповідачем отримано особисто 08.04.2025 /а.с. 99/

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

08.04.2025 на підставі заяви відповідачки ОСОБА_1 її було ознайомлено з матеріалами справи №590/306/25 /а.с. 98/.

17.04.2025 від відповідачки до суду було скеровано відзив на позовну заяву, за змістом якої ОСОБА_1 в повному обсязі заперечує проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи свою позицію тим, що в вересні 2022 року вона через Інтернет-магазин, скориставшись кредитною картою МоноБанку, після чого їй одразу зателефонували та представилися працівниками банку і повідомили, що вона отримає смс повідомлення з паролем, яке вона має їм назвати. При цьому їй пояснили, що це підтвердження МоноБанку, і що їй пере телефонують. В подальшому вона зрозуміла, що їй телефонували шахраї, потім зясувалося, що на її імя було сформовано кредит на 12500 грн. і не в МоноБанку, а у позивача по даній справі. Вона звернулася до правоохоронних органів за внесенням відомостей до ЄРДР /кримінальне провадження №0000370 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК. Стверджує, що не підписувала ніякого кредитного договору, у неї відсутній електронний підпис, і вона категорично заперечує проти задоволення позову /а.с. 100-102/.

25.04.2025 відповідачкою ОСОБА_1 було доповнено відзив, /а.с. 107-108/, зазначає, позовні вимоги ТОВ «ФК«Кредит-Капітал» до неї не визнає повністю, адже вважає їх необґрунтованими. Просить суд звернути увагу на те, що Позивач не міг набути права вимоги до неї на підставі Договору факторингу, адже вона кредитний договір від 23.09.2022 з ТОВ «Лінеура Україна» не укладала. Позивач не надав до суду будь-якого доказу, який би підтверджував той факт, що саме на її банківський рахунок ТОВ «Лінеура Україна» як кредитором було перераховано кошти в сумі 12500 грн. на виконання кредитного договору № 3174972. А розрахунок не є належним доказом суми заборгованості в розумінні положень ч.1 ст.77 ЦПК України.

06.05.2025 від ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» надійшла Відповідь на відзив /а.с. 112-117/, де Позивач зазначає, що аргументи у відзиві на позовну заяву Відповідача вважає безпідставними. Вказує, що Позивачем було надано належні докази на підтвердження наявності заборгованості ОСОБА_1 та її обов`язку щодо повернення отриманих коштів відповідно до умов кредитного договору. ОСОБА_1 свідомо уклала даний договір, маючи можливість розрахувати доцільність взяття на себе такого зобов`язання та оцінити усі ризики у зв`язку з його прийняттям. Кредитодавцем у свою чергу чітко виконані усі умови договору, у тому числі щодо нарахування процентів за кредитним договором.

На підтвердження виконання Товариством зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором було надано Повідомлення про успішне перерахування коштів за кредитним договором № 3174972 від 23.09.2022 року. Відповідно до змісту даного Повідомлення, кошти на суму 12 500,00 грн були перераховані на платіжну картку клієнта № НОМЕР_2 . Згідно п.2.1 Кредитного договору, Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту.

Кредитна заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву. Суд першої інстанції у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з розрахунком, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі. (Постанова ВСУ від 07.06.2023 у справі № 234/3840/15-ц) Також враховуючи правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12- 16гс22), відповідно до якого у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Відсутність у матеріалах справи виписок з особових рахунків не свідчить про відсутність у Відповідача заборгованості, оскільки згідно п.2.1 Кредитного договору, Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» не створює окремий рахунок для Позичальника, а надає кошти на уже існуючий, а, отже, не може мати доступу до таких рахунків для того, аби отримати інформацію щодо вчинених фінансових операцій. Також зазначаємо, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» позбавлене можливості самостійно надати докази щодо підтвердження, що платіжна картка № НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що необхідна для отримання інформація містить банківську таємницю та за своїм правовим режимом відноситься до таємної інформації з обмеженим доступом та суворо оберігається законодавством України У зв`язку з виниклою необхідність представником Товариства було заявлено клопотання про витребування доказів від АТ «Універсал Банк», що є емітентом картки отримувача кредитних коштів (за кредитною карткою VISA № НОМЕР_2 , на яку перераховувались кошти кредиту), з проханням витребувати інформацію: - Чи належить банківська карта з прихованим номером № НОМЕР_2 ОСОБА_1 ? - Чи була успішною транзакція здійснена 23.09.2022 року о 01:00:05 на банківську картку № НОМЕР_2 в сумі 12 500,00 грн? Якщо так, то: - Чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № НОМЕР_2 ? - Чи проводилась верифікація особи власника банківської карти № НОМЕР_2 ?

З іншими аргументами Відповідача ТОВ «Фінансова Команія «Кредит-Капітал» не погоджується та вважає, що докази додані до матеріалів справи є достатніми для вирішення справи по суті.

06.05.2025 позивачем подано Клопотання про витребування доказів, яким просить Витребувати у АТ «Універсал Банк» інформацію: - Чи належить банківська карта з прихованим номером № НОМЕР_2 ОСОБА_1 ? - Чи була успішною транзакція здійснена 23.09.2022 року о 01:00:05 на банківську картку № НОМЕР_2 в сумі 12 500,00 грн? Якщо так, то: - Чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № НОМЕР_2 ? - Чи проводилась верифікація особи власника банківської карти № НОМЕР_2 ?, яке ухвалою суду від 07.05.2025 було задоволено /а.с. 121/

Інших заяв або клопотань від сторін до суду не надано, зокрема клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК).

Фактичні обставини справи

Отже, вивчивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову виходячи з наступного.

23.09.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3174972 (а.с. 20-37). Відповідно до п. 3.1 кредитного договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Згідно з п. 1.4, 1.4.1, 1.4.2 кредитного договору нарахування процентів здійснюється за стандартною або зниженою процентною ставкою.

Вказаний кредитний договір, додаток №1 до нього - таблиця загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит /а.с. 38/, Анкета-опитувальник клієнта -фізичної особи, що сформована за допомогою програмного забезпечення (ІКС ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») /а.с. 15/, Паспорт споживчого кредиту /а.с. 16-18/ підписано ОСОБА_1 23.09.2022 року о 00:58:51 електронним підписом одноразовим ідентифікатором А147.

Відповідно до довідки про ідентифікацію, що видана ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» клієнт ОСОБА_1 ідентифікована товариством, одноразовий ідентифікатор А147 був надісланий 23.09.2022 року о 00:58 на номер телефону НОМЕР_3 .

Відповідно до інформаційної довідки №5035-0403 від 04 березня 2024 року, виданої ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР», через платіжний сервіс «іPay.ua» 23.09.2022 року о 01:00:05 було успішно проведено транзакцію на суму 12500 грн. на карту № НОМЕР_2 , номер транзакції в системі «іPay.ua» - 168272637/а.с. 63/.

13.09.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №ККЛУ-13092023, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників /а.с. 64-71/.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №ККЛУ-13092023 від 13.09.2023 ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 договором кредиту №3174972 від 23.09.2022 року в сумі 95831,25 грн. /а.с. 72, акт приймання-передачі реєстру боржників а.с. 73, платіжна інструкція а.с. 74/.

Крім того, позивач стверджує, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено ряд Додаткових договорів до Договору № 3174972 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.09.2022 року. Дійсно, до позовної заяви додано копії Додаткових договорів про прощення /аналювання/ боргу до Договору 33174972 від 28.06.2023, 04.07.2023, 11.07.2023, 18.07.2023, 26.07.2023 /а.с. 39-48/, проте жоден з них не містить даних про їх підписання відповідачем.

Згідно розрахунку заборгованості за Договором №3174972 від 23.09.2022 про надання коштів на умовах споживчого кредиту заборгованість за вказаним договором кредиту становить 95831,25 грн. 00 коп., з яких 12500 грн.00 коп. - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 83331,25 грн. - прострочена заборгованість за процентами.

14 лютого 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило ОСОБА_1 , вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором в сумі 95831,25 грн.

Згідно наданої інформації АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали суду від 07.05.2025 /лист від 21.05.2025 №БТ/Е-4183 а.с. 123/ на ім`я ОСОБА_2 /РНОКПП НОМЕР_1 / банко було емітовано платіжну карту № НОМЕР_4 . 23.09.2022 на платіжну карту № НОМЕР_4 було зараховано платіж у сумі 12 500,00 грн. Верифікація ОСОБА_1 , власника банківської карти № НОМЕР_4 , було проведено згідно з регламентом банку.

З моменту отримання права вимоги до ОСОБА_1 новий кредитор не здійснював жодних нарахувань за кредитним договором.

Згідно з витягу з ЄРДР 24.09.2022 10:34:07 було внесено відомості до ЄРДР за фактом заволодіння 23.09.2022 невстановленою особою, шляхом обману, під приводом працівника банку «Моно банк» грошовими коштами в сумі 4000 грн., які належать ОСОБА_1 /а.с. 102/

Норми права, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах

Згідно з ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Зміст договору, відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч.1,2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі, з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису, відповідно до закону.

Нормою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що, якщо, відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін, електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» такі правочини вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі.

Виходячи з наведеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитних договорів та отримання відповідачем кредитних коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ст. 525 Цивільного кодексу встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України).

Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Висновок суду першої інстанції

Оскільки позивачем доведено факт укладання кредитного договору між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до договору факторингу набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором кредиту №3174972 від 23.09.2022 року в сумі 95831,25 грн., при цьому відповідач не виконує умови кредитних договорів, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості 95831,25 грн., яка виникла за кредитним договором № 3174972.

При розподілі судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та

виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18.

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» під час розгляду справи в суді на підставі Ордеру Серії ВС №126614 від 01.03.2024, виданого Адвокатським Об`єднанням «АПОЛОГЕТ» здійснював адвокат Усенко Михайло Ігорович.

Відповідно до Договору про надання правової /правничої/ допомоги №0103 від 01.03.2024, витягу із замовлення №23 до Договору про надання правової /правничої/ допомоги №0103 від 01.03.2024 сторони погодили, що адвокатом у даній справі буде надано ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» послуги з комплексного супроводу судових справ зі стягнення заборгованості за Кредитними договорами, право вимоги щодо якої належить Клієнту, стосовно наступних боржників, в т.ч. і ОСОБА_1 - вартість послуги за шт.. складає 5000 грн. /а.с. 81, 82/.

Адвокатом надано такі види правової допомоги: усна консультація Клієнта 30 хв., ознайомлення з матеріалами кредитної справи 2 год., погодження правової позиції клієнта у справі 30хв., складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта 3 год. 30 хв., подання заяви до суду від імені клієнта 1 шт., усього годин - 6 год. 30хв. /Детальний опис наданих послуг за договором про надання правової /правничої/ допомоги від 01.03.2024 а.с. 83/.

Згідно рахунку №31 від 17.02.2025 згідно договору про надання правової /правничої/ допомоги від 01.03.2024 та замовлення №23 на комплексний супровід справ, щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Адвокатському Об`єднанню «АПОЛОГЕТ» було сплачено 100 000,00 грн. /а.с. 84/.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року (справа №922/1964/21) зроблено висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Зважаючи на складність справи, а саме, предмет доказування, необхідність збору доказів, складність застосування норм права, обсягу поданих заяв по суті справи та інших процесуальних документів, що були подані адвокатом у даній справі, враховуючи принцип розумності розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлений позивачем до відшкодування в сумі 5000 грн., відповідає фактично наданим послугам.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо стягнення судового збору

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. /а.с.1/. З урахуванням задоволення позову та на підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 83, 89, 141, 265, 268, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» /юридична адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького 1, 28 корпус, 4 поверх / заборгованість за кредитним договором № 3174972 від 23.09.2022 року в розмірі 95831,25 грн. (дев`яносто п`ять тисяч вісімсот тридцять одна гривня двадцять п`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» /юридична адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького 1, 28 корпус, 4 поверх / сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. та 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 02.06.2025.

Суддя : О.В. Сатарова