КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/2727/2025 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Євграфової Є.В., Писаної Т.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 6 червня 2024 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2023 року ТОВ «Євро-Реконструкція» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення у солідарному порядку заборгованості за оплату послуги з постачання гарячої води, інфляційної складової та трьох процентів річних в загальному розмірі 62 076,32 грн.

В обґрунтування позову зазначило, що відповідачі є мешканцями квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а позивач надає для зазначеного будинку послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. В період з липня 2017 р. по серпень 2023 р. відповідачі не виконували належним чином зобов`язання з оплати наданої їм послуги з постачання гарячої води, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 46 367 грн. Відповідачі як боржники, що прострочили виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язані сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової в розмірі 12 105,32 грн та трьох процентів річних в розмірі 3 604 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 6 червня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за оплату послуги з постачання гарячої води в розмірі 46 367 грн, інфляційну складову боргу в розмірі 12 105,32 грн та три проценти річних в розмірі 3 604 грн, а усього 62 076 (шістдесят дві тисячі сімдесят шість) гривень 32 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» судовий збір в розмірі 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» судовий збір в розмірі 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 18 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Баховський М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Дарницького районного суду міста Києва від 6 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким застосувати строк позовної давності періоду нарахування та стягнення заборгованості з оплати гарячої води, інфляційної складової боргу та 3% річних та відмовити в задоволенні позову ТОВ «Євро-Реконструкція». Стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування апеляційний вимог зазначив, що задовольняючи позовну заяву позивача в повному обсязі судом першої інстанції було проігнороваю показники лічильників, які відповідач зазначала в своєму відзиві та надавала фото лічильників з показниками, як до заміни, та і після їх заміни.

3 матеріалів справи вбачається, що періодом за який позивач хоче стягнути заборгованість з постачання гарячої води є період з липня 2017 року по серпень 2023 року. Як вважає позивач станом на 01.09.2023 у відповідачів виникла заборгованість у розмірі 46 367,00 грн.

Крім цього, звертає увагу суду на те, що відповідачі частково (1/6 частки) набули право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Право власності на частину квартири у відповідачів виникло 10.09.2021, що підтверджується Свідоцтвом про право власності та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Тобто, інформація про право власності на частину квартири була внесене державним реєстратором 07.12.2021, а квартира відповідно була приватизована через відділ з питань майна комунальної власності та приватизації державного житлового фонду Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації відповідачами в рівних частинах. До 10.09.2021 року зазначена квартира знаходилась у комунальній власності Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації.

Заборгованість, яку вважає позивач не сплаченою відповідачами за період з липня 2017 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 попереднього основного наймача ОСОБА_3 є безнадійною.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ТОВ «Євро-Реконструкція» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1ст.7ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачений ч. 13 ст. 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5ст. 272 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що за відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 (далі також - квартира, об`єкт нерухомого майна), станом на 01.09.2023 зареєстроване місце проживання відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та чотирьох неповнолітніх (малолітніх) осіб, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Раніше у квартирі також було зареєстроване місце проживання ОСОБА_8 (знята з реєстрації 15.11.2017) та ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 , знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

За життя ОСОБА_3 користування жилим приміщенням квартири здійснювалось відповідно до укладеного з ним договору найму жилого приміщення.

Наказом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» від 28.01.2021 № 34 змінено договір найму житлового приміщення та визначено основним наймачем квартири ОСОБА_1 .

10.09.2021 квартира була передана у власність ОСОБА_1 та членам її сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , в рівних долях (частках) на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим відділом з питань майна, комунальної власності та приватизації державного житлового фонду Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (наказ від 10.09.2021 № 58464).

Право власності відповідачів на належну кожному з них частину квартири (1/6) зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198-VII виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 01.07.2014 є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

ТОВ «Євро-Реконструкція» має ліцензію на постачання теплової енергії, видану Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води для будинку АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що на момент виникнення спірних правовідносин (серпень 2017 р.) ТОВ «Євро-Реконструкція» здійснювало надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на підставі договору, який був опублікований 23.07.2014 в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» (випуск № 103 (4503).

На той час наймачем квартири був ОСОБА_3 - батько ОСОБА_1 та дід ОСОБА_2 , який споживав передбачені договором послуги і жодних заперечень щодо умов договору не подавав, а відтак між ним та позивачем було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом акцепту публічної оферти відповідно до статті 642 ЦК України.

11.02.2020 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води».

На виконання цієї постанови ТОВ «Євро-Реконструкція» розробило нові типові індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води, які були опубліковані на його офіційному веб-сайті 13.10.2021.

За життя попереднього наймача ( ОСОБА_3 ) відповідачі повинні були виконувати зобов`язання з оплати фактично спожитих комунальних послуг як члени сім`ї наймача, ці зобов`язання не припинились і зі смертю ОСОБА_3 та продовжують існувати і дотепер на умовах індивідуального договору, приєднання відповідачів до якого випливає з фактів отримання послуги з постачання гарячої води та часткової оплати рахунків за таку послугу.

Зважаючи на викладене, є безпідставними доводи відповідача ОСОБА_1 про відсутність підстав для покладення на неї відповідальності за невиконання зобов`язань з оплати комунальних послуг, які надавались до моменту укладення з нею договору найму.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що в період з липня 2017 р. по січень 2022 р. оплата послуги з постачання гарячої води, яка надавалась за адресою належної відповідачам квартири, здійснювалась нерегулярно і не в повному обсязі, а починаючи з лютого 2022 р. жодних оплат за вказану послугу взагалі не надходило, внаслідок чого станом на 01.09.2023 виникла заборгованість в розмірі 46 367 грн.

Згідно з наданими позивачем поясненнями плата за спожиту у липні 2017 р. послугу з постачання гарячої води нарахована за показниками індивідуальних засобів обліку гарячої води (лічильників), починаючи з серпня 2017 р. споживачі не передавали показники лічильників та не надавали свідоцтва про їх повірку, а тому в період з серпня 2017 р. по грудень 2021 р. нарахування здійснювалось за затвердженими нормами відповідно до кількості зареєстрованих осіб: з серпня 2017 р. по жовтень 2021 р. - 6 осіб; з листопада 2021 р. - 5 осіб.

У грудні 2021 р. споживачі повідомили позивача про те, що у травні 2021 р. у квартирі встановлені нові індивідуальні засоби обліку гарячої води (заводські номери 16029051, 16029053), у зв`язку з чим позивач зробив перерахунок плати за надані послуги за період з травня по грудень 2021 р. та у подальшому здійснював нарахування за показниками лічильників.

З 13.11.2021 позивачем також нараховується плата за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, що передбачено Правилами надання послуги з постачання гарячої води.

З квитанцій за грудень 2022 р., лютий 2023 р., березень 2023 р., травень 2023 р., червень 2023 р. та за липень 2023 р. вбачається, що у вказаний період відповідачка здійснювала на користь позивача оплати за централізоване опалення та за абонентське обслуговування в розмірі 46,44 грн щомісячно (згідно з пунктом 11 частини першої статті 1 Закону про житлово-комунальні послуги в редакції Закону № 1060-IX від 03.12.2020), проте вказані платежі не заявлені до стягнення у цій справі.

Що стосується оплат, здійснення яких підтверджується квитанціями за вересень, жовтень та листопад 2023 р., то суд їх не бере до уваги, оскільки вказані оплати надійшли поза межами спірного періоду (після 01.09.2023) і можуть бути зараховані на погашення заборгованості лише на стадії виконання рішення суду.

З огляду на викладене суд вважає наданий позивачем розрахунок достовірним доказом розміру наявної у відповідачів заборгованості за послугу з постачання гарячої води та покладає його в обґрунтування свого рішення.

Власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (частина четверта стаття 319, стаття 322 ЦК України), нарахування плати за спожиту послугу з постачання гарячої води здійснюється за показниками лічильників, звільнення споживача від плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання закон не передбачає, а відтак зміна відповідачкою ОСОБА_1 місця проживання у зв`язку з обставиною воєнного стану не може бути підставою для звільнення її від виконання зобов`язань у спірних правовідносинах.

Згідно з наданими позивачем розрахунками за період з 01.07.2017 по 01.02.2022 (дату, визначену позивачем з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206, якою заборонено нарахування та стягнення штрафних санкцій, інфляційних нарахувань, процентів річних за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг до припинення чи скасування воєнного стану в Україні) його втрати від інфляції склали 12 105,32 грн, а три проценти річних за вказаний період прострочення - 3 604 грн.

Правильність нарахування позивачем інфляційних втрат та трьох процентів річних відповідачами не спростована.

Позивач вважає, що обов`язок відповідачів перед ним має бути солідарним і з таким порядком стягнення заборгованості у спірних правовідносинах суд погоджується, оскільки належних даних та доказів, на підставі яких можливо було б встановити родинні відносини відповідачів з кожним з неповнолітніх мешканців (співвласників) квартири в матеріалах справи немає, що є перешкодою для застосування до спірних правовідносин положень статті 360 ЦК України щодо участі співвласників у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності.

Відповідно до положень частини першої статті 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього, а відтак кожен з відповідачів після виконання зобов`язання, пов`язаного з утриманням спільного майна, не позбавлений права заявити регресну вимогу до іншого повнолітнього співвласника.

Даючи оцінку заяві відповідача ОСОБА_1 про сплив строку позовної давності, суд першої інстанції виходив з того, що спірна заборгованість виникла в період з 01.07.2017 по 01.09.2023, а позов поданий 11.10.2023, тобто більше ніж через 3 роки від моменту виникнення права на позов.

Водночас пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема статтею 257 цього Кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 на усій території України встановлений карантин, який неодноразово продовжувався та був скасований лише 01.07.2022.

Окрім того з наданого позивачем розрахунку вбачається, що у січні 2022 р. від відповідачів на рахунок позивача надійшов платіж за послугу з постачання гарячої води в сумі 911,52 грн, при тому, що до сплати у вказаному місяці було нараховано лише 257,94 грн.

Наведене свідчить про визнання боргу відповідачами, що відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перериває перебіг строку позовної давності.

Згідно з частиною третьою цієї норми після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

За таких обставин строк позовної давності у цьому спорі не пропущений, а порушене право позивача підлягає судовому захисту.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог ТОВ «Євро-Реконструкція» про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку заборгованості за спожиту послугу з постачання гарячої води за період з 01.07.2017 по 01.09.2023 в розмірі 46 367 грн, інфляційної складової в розмірі 12 105,32 грн та трьох процентів річних в розмірі 3 604 грн, а усього 62 076,32 грн.

З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідачів в рівних частках сплачений позивачем судовий збір, а витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу залишає за нею.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що ТОВ "Євро-Реконструкція" надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_1 .

Станом на 01.09.2023 зареєстроване місце проживання відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та чотирьох неповнолітніх (малолітніх) осіб, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Раніше у квартирі також було зареєстроване місце проживання ОСОБА_8 (знята з реєстрації 15.11.2017) та ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 , знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_6 )ТОВ "Євро-Реконструкція" просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з серпня 2017 року по березень 2024 року.

Обгрунтовуючи поданий позов, ТОВ "Євро-Реконструкція" зазначило, що відповідачі не належним чином виконують взяті на себе зобов`язання щодо сплати за отримані житлово-комунальні послуги та просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.07.2017 по 01.09.2023 в розмірі 46 367 грн, інфляційної складової в розмірі 12 105,32 грн та трьох процентів річних в розмірі 3 604 грн, а усього 62 076,32 грн.

На підтвердження позовних вимог товариством надано: витяг з реєстру територіальної громади м. Києва; розрахунки заборгованості.

Відповідно до п. 5ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов?язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо)

Згідно ст. ст. 19, 25 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 р. № 630 (далі - Правила).

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

За ст. 526 ЦК України зобов?язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ТОВ "Євро-Реконструкція" надавались послуги з централізованого опалення до квартири АДРЕСА_1 .

Доказів неотримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідачами не надано, із відповідними заявами про припинення надання послуг не звертались.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає доведеними позовні вимоги ТОВ "Євро-Реконструкція" щодо стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 46 367,00 грн.

Закріплена у п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов?язання, вираженого в національній валюті, та 3 % річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові.

На підставі наведеного, з відповідачів також підлягає стягненню інфляційна складова боргу у розмірі 12 105,32 грн. та 3 % річних у розмірі 3 604,00 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що позовні вимоги ТОВ "Євро-Реконструкція" про стягнення заборгованість за житлово-комунальні послуги заявлені поза межами позовної давності, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року.

02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", відповідно до якого розділ "Прикінцеві положення" ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відтак, строк позовної давності за вимогами, які виникли після 02 квітня 2020 року, продовжено на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Враховуючи, що позивач просить стягнути із відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з липня 2017 року по серпень 2023 року, колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 щодо спливу строків позовної давності через їх необґрунтованість.

Доводи апеляційної скарги про те, що звертаючись до суду ТОВ "Євро-Реконструкція" не враховано усі здійснені відповідачами платежі щодо сплати заборгованості за отримані житлово-комунальні послуги, колегія суддів оцінює критично, оскільки вони спростовуються долученими до матеріалів справи розрахунками позивача та долученими до апеляційної скарги копіями квитанцій.

Доводи апеляційної скарги про те, що розрахунок ТОВ "Євро-Реконструкція" щодо заборгованості відповідачів є безпідставним та не відповідає обставинам справи, колегія суддів оцінює критично, оскільки апелянтом вказаний розрахунок жодними належними та допустимими доказами не спростовано.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 24 червня 2024 року ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 6 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Є.П. Євграфова

Т.О. Писана