Справа № 587/1835/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2025 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Черних О.М., секретаря судового засідання Овчаренко М.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бездрицької об`єднаної територіальної громади, треті особи: Сумська районна державна нотаріальна контора Східного міжрайонного управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -
До Сумського районного суду Сумської області звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 з позовною заявою до Бездрицької об`єднаної територіальної громади, треті особи: Сумська районна державна нотаріальна контора Східного міжрайонного управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.
Ухвалою суду від 24.09.2024 року провадження у даній справі було зупинено до закінчення строку для прийняття спадщини спадкоємцями ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою залучення до участі правонаступників.
Ухвалою суду від 07.05.2025 року провадження у даній справі відновлене.
У зв`язку з прийняттям спадщини ОСОБА_1 після померлого ОСОБА_4 його позовні вимоги були збільшені.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Після його смерті спадщину прийняла його дружина - ОСОБА_6 , але державний акт на право власності на вищезазначені земельні ділянки за життя не оформила.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла. Спадщину після її смерті прийняли за заповітом ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .
Вказали, що постановою від 24.04.2024 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій Сумською районною державною нотаріальною конторою Сумської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки спадкоємцям було відмовлено, оскільки не було подано необхідних для вчинення нотаріальних дій документів, що підтверджують право спадкодавиці ОСОБА_6 на відповідне нерухоме майно.
Крім того, ОСОБА_1 вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач (спадкоємець) ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем після його смерті є він, а тому його позовні вимоги збільшились.
Вважають, що їх право власності в порядку спадкування оспорюється, а тому просили суд захистити право власності та визнати:
Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву в якій просять суд слухати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
Представник відповідача Бездрицької об`єднаної територіальної громади, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява в якій просить суд слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.
Представник третьої особи - Сумської районної державної нотаріальної контори Східного міжрайонного управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи у відсутність представника
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду повідомлялась.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 батьки позивачів, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , ІІ НОМЕР_2 (а.с. 9,17,25) та копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 з ОСОБА_9 серії НОМЕР_3 (а.с. 14)
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 26)
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва смерть серії НОМЕР_5 (а.с. 27)
ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва смерть серії НОМЕР_6 (а.с. 28)
З матеріалів спадкової справи ОСОБА_6 №909/2008 (а.с. 78-92) вбачається, що спадщину після її смерті прийняли:
- син ОСОБА_4 , спадкоємець за заповітом, який постійно проживав разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини, та протягом строку, встановленого законом не заявив про відмову від неї (частина 3 ст. 1268 ЦК України) розмір частки ;
- син ОСОБА_7 , спадкоємець за заповітом, який за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину ( ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ), пропустивши строк для прийняття спадщини, подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу відповідно до правил ч. 2 ст. 1272 ЦК України розмір частки ;
- донька ОСОБА_10 , спадкоємець за заповітом, яка за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину ( ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ), пропустивши строк для прийняття спадщини, подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу відповідно до правил ч. 2 ст. 1272 ЦК України розмір частки .
До складу спадкового майна після померлої ОСОБА_6 входить земельні ділянки 0,02 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та площею 0,05 га - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про спадщину за законом № 304 від 20.02.1998 року, державний акт на земельні ділянки не видавався (а.с. 89)
Згідно постанови Сумської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 24.04.2024 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки позивачам було відмовлено оскільки заявниками не було подано необхідних для вчинення нотаріальних дій документів (а. с. 54-55)
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 (а.с. 105)
Згідно копії спадкової справи № 95/2024 до майна померлого ОСОБА_4 , спадщину після його смерті прийняв його брат ОСОБА_1 (а.с. 116-121)
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).
У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Видача свідоцтва про право власності передбачена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, що визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, в пункті 24 якого встановлено, що у випадках, встановлених законом, державний реєстратор органу державної реєстрації прав після прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, відкриття відповідного розділу Державного реєстру прав та/або внесення записів до зазначеного Реєстру формує свідоцтво про право власності на нерухоме майно.
Суть державної реєстрації прав - офіційне визнання й підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, які вже мали місце на підставі рішень відповідних органів, договорів чи інших правовстановлюючих документів, шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру прав, а не безпосереднє створення таких фактів зазначеними записами.
З урахуванням наведених норм права, свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформлюється відповідне право, але не правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється чи припиняється, тобто свідоцтво про право власності не породжує виникнення у власника відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності.
Статтею 15 Цивільного кодексу України гарантовано право кожного на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його власність.
Стаття 1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право мирного володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності
У цьому ж пункті Постанови Пленум ВССУ наголошує, що виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, зокрема, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами.
Згідно з частиною першою статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Як передбачено п. 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.
Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.
Згідно ч.ч. 1, 3 та 4 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.
Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
ОСОБА_6 , не встигла оформити правовстановлюючий документ - державний акт на набуте нею майно й, через обставини, які від неї не залежали, за життя виникле в неї право на земельні ділянки не зареєструвала, зазначене перешкоджає позивачам здійснити право спадкування на земельні ділянки і отримати свідоцтво про право на спірні земельні ділянки.
Таким чином, проаналізувавши вищевказані правові норми та оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, на які позивачі посилалися в обґрунтування своїх позовних вимог про визнання за ними права власності на спірні земельні ділянки.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України)
Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України)
Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бездрицької об`єднаної територіальної громади, треті особи: Сумська районна державна нотаріальна контора Східного міжрайонного управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 13, 16, 76-81, 89, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бездрицької об`єднаної територіальної громади, треті особи: Сумська районна державна нотаріальна контора Східного міжрайонного управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи, а також особи, які не брати участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін по справі:

Позивачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНКПО: НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_2

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКПО: НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_3

Відповідач - Бездрицька об`єднана територіальна громада, Код , юридична адреса: 42350, Сумська обл., Сумський район с. Бездрик, вул. Жовтнева, буд. 2

Треті особи:

Сумська районна державна нотаріальна контора Сумської області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, юридична адреса: 40020, м. Суми, пр. Перемоги, буд. 6, РНКПО: 03104674

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4

Суддя О.М.Черних