Справа № 603/139/25
Провадження №2/603/123/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Галіяна І. М.,

секретар судового засідання Бішко І. М.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Грималюк Б. І., звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 06.02.2020 року в Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 188. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що в них з відповідачем погіршилися стосунки, вони не проживають разом, не ведуть спільне господарство, шлюбні відносини між ними фактично припинені. З огляду на наведені обставини просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Грималюк Б. І. в судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки надіслав клопотання, в якому просить розглянути справу за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 223 ЦПК України, відповідно до якої неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд приходить до переконання, що справу слід розглянути за відсутності відповідача.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.02.2020 року в Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 188, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.02.2020 року.

Як відомо з матеріалів справи, в сторін немає спільних неповнолітніх дітей.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

У силу ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як відомо з позовної заяви, між подружжям погіршилися взаємини, вони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства і не підтримують шлюбних відносин. Позивачка не має намірів відновлювати стосунки.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився та будь-яких доводів на спростування тверджень позивачки суду не подав.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, а тому позов підлягає задоволенню.

У силу вимог ст. 141 ЦПК України із ОСОБА_2 на користь позивачки підлягають стягненню 968,96 грн сплаченого судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 141, 263, 264, 265, 273, 274, 354 ЦПК України, ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 СК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06.02.2020 року в Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 188.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 (дев`яносто шість) коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду після набрання законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Головуючий суддя І. М. Галіян