Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1630/25
Провадження №: 2/332/1538/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Завіновської А.П., при секретарі судового засідання Літвіновій Т.А., розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Гуляйпільської міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області, про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

01 квітня 2025 року до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Гуляйпільської міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області, про визнання права власності на нерухоме майно, який обґрунтовано наступним.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.11.1997 року, яке видане на підставі розпорядження Виконавчого комітету Гуляйпільської міської Ради народних депутатів № 1162 від 30.10.1997, та зареєстроване у Пологівському МП «Імпульс», записане у реєстрову книгу за № 152 кн. 5, ОСОБА_1 та членам його сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на праві спільної сумісної власності належить житло за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,5 кв.м.

У вищевказаній квартирі позивачі були зареєстровані та постійно мешкали до початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України.

Після вторгнення російської федерації на територію України, вони вимушено покинули своє житло та переїхали до м. Запоріжжя. Згодом їм стало відомо про пошкодження російськими військами їхньої квартири.

З ціллю отримання компенсації за спричинену шкоду, один з позивачів ОСОБА_1 , звернувся до відповідних органів але йому було відмовлено із посиланням на те, що квартира не міститься в реєстрі речових прав.

Для вчинення вказаних дій він звернувся до державного реєстратора, який за результатами розгляду документів, відмовив у проведенні реєстраційних дій.

Отже, позивачі змушені звернутися до суду за захистом порушених прав.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , просили визнати право спільної власності на житло за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,5 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2025 року у вказаній справі було відкрито провадження і її призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання на 09 год. 30 хв. 25.04.2025 року. В подальшому підготовче судового засідання було відкладено на 09 год. 00 хв. 20.05.2025 року.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. При цьому, позивачі та представник відповідача звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі, а представник відповідача ще додатково зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

З огляду на вказані обставини, суд вважає можливим здійснювати підготовче судове засідання у відсутність сторін, а тому у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас згідно до змісту ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ст. 200 ч. 3 ЦПК України).

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.11.1997 року, яке видане на підставі розпорядження Виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради народних депутатів № 1162 від 30.10.1997, і зареєстроване у Пологівському МП «Імпульс», записане у реєстрову книгу за № 152 кн. 5, ОСОБА_1 та членам його сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на праві спільної сумісної власності належить житло за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Виходячи з технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 , власниками вказаного житла зазначені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . При цьому, у графі «документи, що підтверджують право власності» вказано свідоцтво від 03.11.1997 р. розпор. № 1162 від 30.10.1997 р. Виходячи з технічних характеристик загальна площа квартири складає 54,5 кв.м., а житлова 29,2 кв.м. (а.с. 23-24).

Відповідно до талону-повідомлення єдиного обліку № 1553 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію - 06.02.2023 о 09:47 надійшла заява до РУ про те, що 09.11.2022 о 08:00 за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок ворожого обстрілу військами рф, було пошкоджено квартиру (вікна, майно) зруйновано балкон. Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заяву зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області за № 1553 (а.с. 25, 26).

26.09.2024 року за № 75240436 рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради Олійником Д.В., відмовлено у проведенні реєстраційних дій, через відсутність можливості отримати інформацію з БТІ, яке здійснювало реєстрацію права власності (а.с. 29).

Крім того, позивачами на підтвердження права власності на спірне житло надано договір міни приладу обліку природного газу від 07.09.2021 року, акт про демонтаж-монтаж/пломбування засобу вимірювальної техніки, акт приймання-передачі, квитанції про нарахування та сплату за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 30-34).

Згідно зі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Частиною 1 статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст. 317 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно до ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Отже, враховуючи, що відповідачем підстави позову не оспорюються, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат не порушувалось.

Керуючись ст. ст. 182, 316, 317, 319, 321, 328, 379, 382, 392 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 81, 211, 200, 206, 223, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Гуляйпільської міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області, про визнання права власності на нерухоме майно, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право спільної сумісної власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,5 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_1 ;

Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_2 ;

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_3 ;

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації та фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_4 ;

Відповідач: Гуляйпільська міська військова адміністрація Пологівського району Запорізької області, адреса: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 164, .

Повний текст рішення складено 30 травня 2025 року.

Суддя: А.П. Завіновська