Провадження №: 2/752/7240/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про передачу справи за підсудністю

02.06.2025 Голосіївський районного суду міста Києва у складі головуючого судді Кирильчук І. А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Жданович Вікторія Михайлівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

28 травня 2025 року до Голосіївського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Жданович В. М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О. М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у якій позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6264 від 27 січня 2020 року, що вчинений приватним нотаріусом Гуревічовим О. М. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами».

Також, позивачем подана заява про забезпечення позову, яка зареєстрована судом 30 травня 2025 року вх. № 34609.

Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30 травня 2025 року позовну заяву та заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Кирильчук І. А.

На обґрунтування підсудності позовної заяви та заяви про забезпечення позову Голосіївському районному суду міста Києва, представник позивача посилається на те, що згідно з частиною п`ятою статті 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Відповідно до частини дванадцятої статті 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса або про можуть пред`являтися також за місцем його виконання. Позивач, користуючись правилами альтернативної підсудності, та на свій розсуд обирає місце подачі позовної заяви, так як виконавець вчиняє виконавчі дії за місцем проживання позивача. Позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що співпадає із адресою місця виконання, що зазначена в постанові про відкриття виконавчого провадження.

Так, частиною дванадцятою статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно із частиною другою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

З аналізу даної норми закону вбачається, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є місце вчинення виконавчих дій, а не місцезнаходження державного/приватного виконавця чи місце відкриття виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

Отже, місцем виконання виконавчих документів є місце провадження дій з їх примусового виконання і законодавець пов`язує місце виконання виконавчого документа не з місцем знаходження кабінету/офісу державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а саме з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника. Таким чином, місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем та місце виконання виконавчого документа можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Із матеріалів справи встановлено, що виконавчий напис № 6264, вчинений 27 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М., про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у сумі 25 905,00 грн за кредитним договором № 010-09077-041213 від 04 грудня 2013 року, перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жданович В. М.

13 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Жданович В. М. відкрито виконавче провадження № 68164808 на виконання виконавчого напису № 6264, виданого 27 січня 2020 року.

17 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Жданович В. М. у межах виконавчого провадження № 68164808 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Приват Билдинг» за адресою: АДРЕСА_2 .

Місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват Билдинг» адреса: АДРЕСА_2, що територіально відноситься до Солом`янського району міста Києва.

Крім того, у позовній заяві позивачем зазначена адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , на яку власне позивач і посилається як місце виконання виконавчого провадження.

У той же час, з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1437216 від 02 червня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 з 27 червня 2022 року знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, даних про місцезнаходження майна позивача та отримання нею доходу в Голосіївському районі міста Києва матеріали заяви не містять, а факт реєстрації позивача у Голосіївському районі міста Києва не підтверджений.

Враховуючи, що виконання виконавчого напису здійснюється шляхом звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Приват Билдинг» за адресою: АДРЕСА_2 , то даний спір в силу вимог частини дванадцятої статті 28 ЦПК України підсудний Солом`янському районному суду міста Києва.

Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 7 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття125 Конституції України).

Статтями 2, 3, 4 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховою Радою України. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Правила щодо підсудності цивільних справ, які підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, тобто розмежування компетенції по розгляду і вирішенню підвідомчих суду цивільних справ всередині системи судів цивільної юрисдикції, визначені в Главі 2 Розділу III ЦПК України.

Відповідно до пункту першого частини третьої статті 376 ЦПК України обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є порушення норм процесуального права, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Принцип законного судді нерозривно пов`язаний з правом особи на повноважний, компетентний суд. Відповідно до статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд не тільки вправі, а й зобов`язаний ухилитися від розв`язання справ, йому не підсудних.

Вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є виконаними, коли справа заявника була розглянута національним судом, який створено на підставі закону. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що поняття «суд, встановлений законом», стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).

Згідно із пунктом першим частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, місцем виконання виконавчих документів є місце провадження дій з їх примусового виконання і законодавець пов`язує місце виконання виконавчого документа не з місцем знаходження кабінету/офісу державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а саме з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника. Таким чином, місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем та місце виконання виконавчого документа можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Оскільки судом встановлено, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват Билдинг» ( АДРЕСА_2), де боржник ОСОБА_1 отримує дохід, тому дана справа територіально не підсудна Голосіївському районному суду міста Києва та підлягає направленню на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва (03680, Україна, місто Київ, вулиця Максима Кривоноса, будинок, 25) за підсудністю.

Керуючись статтями 4, 28, 31, 152, 187, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Жданович Вікторія Михайлівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, разом із заявою про забезпечення позову передати на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва (03680, Україна, місто Київ, вулиця Максима Кривоноса, будинок, 25) за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Поний текст ухвали виготовлено 02 червня 2025 року.

Суддя І. А. Кирильчук