Справа № 752/4153/25
Провадження № 2/752/4438/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 червня 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого - судді Машкевич К.В., за участю секретаря - Зінченка Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті житлово-комнальні послуги в розмірі 24 426, 48 грн., з яких:

-21 082, 44 грн. основного боргу за період часу з 01 грудня 2022 року до 01 лютого 2025 року;

-2 657, 31 грн. індексу інфляції з 01 січня 2024 року до 01 лютого 2025 року;

-686, 73 грн. річних за цей же період часу.

Посилається в позові на те, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 6 від 17 січня 2005 року та Авізо № 265 від 24 жовтня 2005 року житловий будинок АДРЕСА_1 передано ТОВ «Новобудова» на баланс, експлуатацію та обслуговування.

02 січня 2020 року між товариством та уповноваженими зборами співвласників будинку особами, які діяли на підставі протоколу зборів співвласників, був підписаний договір №126-Г про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 в будинку відповідно до акту приймання-передачі квартири інвестору від 26 травня 2005 року, розміром 102, 2 кв.м.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» ціна на послуги з управління встановлюється договором про надання послуг з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення та включає в себе:

- витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат;

- винагороди управителю.

Ціна з послуги управління врегульована п.10 Договору, а саме 7, 57 грн. на місцяць на 1 кв.м.загальної площі житлового або нежитлового приміщення будинку та включає витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна в розмірі 6, 49 грн. відповідно до кошторису витрат будинку, крім квартир та нежитлових приміщень першого поверху.

У зв`язку з підвищенням з 01 січня 2021 року та з 01 січня 2024 року мінімальної заробітної плати, та з 01 червня 2023 року тарифу на електроенергію, відповідно до п.п.40, 43 Договору співвласників будинку було повідомлено про зміну ціни послуг з управління багатоквартирним будинком, яка:

- з 01 січня 2022 року до 01 січня 2024 року становила 8, 81 грн. та включає 7, 48 грн. витрат на утримання будинку та прибудинкової території та ремонт спільного майна, а також винагороду управителю в розмірі 1, 33 грн. на місяць;

- з 01 січня 2024року до 01 лютого 2025 року становила 10, 30 грн. та включає 8, 56 гр. витрат на утримання будинку та прибудинкової території та ремонт спільного майна, а також винагороду управителю в розмірі 1, 74 грн. на місяць.

Виходячи з розміру належної відповідачу на праві власності квартири вартість послуг з управління багатоквартирним питанням становить:

-з 01 грудня 2022 року до 01 січня 2024 року - 900, 38 грн. в місяць;

-з 01 січня 2024 року до 01 лютого 2025 року - 1 052, 66 грн. на місяць.

Крім того, відповідно до ст.5 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» вивезення побутових відходів є окремою комунальною послугою.

Такі послуги надаються ТОВ «Новобудова» на підставі укладеного 01 вересня 2016 року з ТОВ «Селтік ТБО» договору №0109-16/10 та Договору №10-05/01-18 від 01 липня 2018 року про надання послуг з вивезення роздільно зібраних твердих побутових відходів.

Нарахування плати за надану послугу здійснюється відповідно до розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради про затвердження норм та тарифів на відповідні послуги.

Такі тарифи були затверджені розпорядженням №551 від 04 квітня 2018 року «Про затвердження норм надання послуг з вивезення побутових відходів у м.Києві на 2018-2022 роки» та Київської міської військової адміністрації №59 від 31 січня 2023 року «Про затвердження норм надання послуг з вивезення побутових відходів у м.Києві на 2023-2027 роки», для об`єкта утворення «Житлові будинки багатоквартирні упорядковані» розрахунковою одиницею є людина (мешканець).

Нарахування даних послуг по квартирі АДРЕСА_1 здійснюється на 2 осіб.

Послуги відповідачу протягом вказаного періоду часу надавалися безперебійно, однак відповідачем не оплачуються.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов та стянути з відповідача заборгованість разом з інфляційними збитками та річними в порядку ст.625 ЦК України.

Позов був зареєстрований судом 17 лютого 2025 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 19 лютого 2025 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження в справі, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для подання відзиву.

28 березня 2025 року представник відповідача подав відзив, яким проти позову заперечує.

Посилаєтьсяна те, що п.10 Договору №126-Г була визначена ціна послуги з управління багатоквартирним будинком 7, 57 грн. за 1 кв.м. житлового чи нежитлового приміщення.

Разом з тим, позивачем надані кошториси на 2022 рік та 2024 рік з ціною відповідно 8, 81 грн. та 10, 30 грн., які були використані позивачем при розрахунку заборгованості.

Ці кошториси з боку співвласників не були погоджені.

Відповідно до п.12 Договору управитель не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору звітує перед співвласниками про виконання кошторису, а новий кошторис витрат погоджується співвласниками з подальшим внесенням змін до договору.

Пунктом 23 договору встановлено, що внесення змін до нього проводиться шляхом укладення додаткових угод,

За відсутності таких рішень та додаткових угод для розрахунків має використовуватися раніше визначена ціна 7, 57 грн.

Особа, яка підписала кошториси витрат на 2022 та 2024 роки не була уповноважена співвласниками будинку на такі дії, тобто її дії не можна вважати законними.

З урахуванням, цього вважає розрахунок заборгованості необґрунтованим і просить у позові відмовити.

04 квітня 2025 року представник позивача подав відповідь на відзив.

Зазначає, шо збори співвласників багатоквартирного будинку були проведені 11 грудня 2019 року, оформлені протоколом від 26 грудня 2019 року.

Участь у голосуванні приймали співвласники, сумарна площа яких становить більше 50% від загальної площі будинку, а тому рішення вважається прийнятим.

Результативна частина зборів співвласників будинку розмішена в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний веб-портал територіальної громади м.Києва в розділі « Міські сервіси».

Інформація про товариство та обрання уповноважених осіб співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з упраивтелем є відкритою та загальнодоступною.

Будь-яких даних про відкликання управителя, затвердження та змін до договору з управителем немає.

Рішення зборів співвласників від 11 грудня 2019 року є чинними та не оскаржувалися.

Порядок укладення та виконання Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком визначено ст.ст.10 та 11 Закону України "Про житлово-комунальні послуги».

Умови укладеного договору відповідають умовам Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затвердженого 05 вересня 2018 року постановою КМУ №712 » Про затвердження Правил надання послуг з управління багатоквратитрним будинком».

Ціна послуги з управління врегульована п. 10 Договору №126-Г, а порядок зміни вартості ціни на послугу п.п. 29, 40, 43 Договору та погоджені сторонами.

Щодо строку дії договору зазначив, що він був укладений на 1 рік.

Відповідно до п.29 договору якщо за місяць до закінчення строку його дії жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від нього, він вважається продовженим на 1 рік із застосуванням умов формування кошторису, зазначених у п.40.

Зазначив, що відповідач зобов`язаний нести тягар утримання свого майна, а також спільного майна в багатоквартирному будинку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Судом встановлено, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 6 від 17 січня 2005 року та Авізо № 265 від 24 жовтня 2005 року житловий будинок АДРЕСА_1 передано на баланс, експлуатацію та обслуговування ТОВ «Новобудова».

Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку від 19 грудня 2019 року ТОВ «Новобудова» визначено управителем будинку.

02 січня 2020 року між товариством «Новобудова» та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , що діють на підставі протоколу зборів співвласників від 26 грудня 2019 року, був підписаний договір №126-Г про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 розміром 102, 2 кв.м.

( а.с.12 - 20 )

Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані Цивільним кодексом України та Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Перелік житлово-комунальних послуг визначено статтею 5 Закону.

За змістом ч. 1 ст. 16 Закону надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно.

Таким чином, відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються позивачем.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Відповідно до вимог закону споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг в повному обсязі.

Це відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, 02 березня 2018 року в справі №915/89/16, 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц / провадження № 14-280цс18/ які, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, мають враховуватися судом.

В порушення вимог закону відповідач плату за надані позивачем послуги тривалий час не вносить, що привело до виникнення заборгованості в розмірі 21 082, 44 грн. за період часу з 01 грудня 2022 року до 01 лютого 2025 року.

( а.с.21 - 33 )

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язань, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

З цього випливає, що правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч. 1 ст. 509 ЦК України, вимагати сплати грошей за надані послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Отже, у боржника виникає обов`язок сплатити кредитору, зокрема, суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції у разі прострочення виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК Українипоширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством

За таких обставин суд вважає, що позивач, як власник, зобов`язаний утримувати належне йому майно та спільне майно багатоквартирного будинку,а також нести відповідальність за порушення строків внесення платежів за надані послуги, а позивач звертатися до суду з позовом про стягнення заборгованості.

З урахуванням цього, вимоги позивача про стягнення нарахованих на суму боргу інфляційних втрат та річних підлягають задоволенню.

Суд не приймає до уваги приведені в відзиві на позов заперечення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

Так, відносини між позивачем та співвласниками будинку врегульовано Договором №126-Г про надання послуг з управління багатокварттрним будинком від 02 січня 2020 року, підписаного уповноваженими представниками сторін.

Договір є діючим та не оскаржувався сторонами та зацікавленими особами.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

На виконання вимог ч.2 ст.638 ЦК України при його укладенні сторонами були досягнуті всі істотні умови договору, визначені законом.

Таким чином, уклавши договір на умовах, викладених у ньому, сторони тим самим засвідчили свою згоду та взяли на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Договором встановлено строк його дії, порядок і умови продовження та розірвання.

Пунктом 40 договору сторони дійшли згоди, що у разі пролонгації договору та/або у разі зміни протягом строку його дії витрат на управління будинком і поточний ремонт спільного майна будинку з об`єктивних, незалежних від управителя причин (зміна встановленого законодавством розміру мінімальної заробітної плати або регульованих цін на електричну енергію для забезпечення функціонування спільного майна будинку, розміру податків і зборів та ін..), управитель має право змінити розмір витрат на управління будинком відповідно до законодавчих змін та/або здійснювати перерозподіл витрат у структурі кошторису витрат з доведенням такої інформації до відома співвласників одним із способів, зазначених у п.15 договору.

Таким чином, кошторис витрат на управління будинком позивачем складався з урахуванням укладеного із співвласниками будинку договору.

Виходячи з цього, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача, а суму до стягнення доведеною.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 15, 16, 204, 322, 509, 526, 610, 625-627, 638 ЦК України, Законом України» Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82,141, 259, 263 - 266, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» 21 082, 44 грн. заборгованості, 2 657, 31 грн. інфляційних збитків, 686, 73 грн. річних та 3 028, 00 грн. судового збору.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова», адреса:03028, м.Київ, вул. Саперно-Слобідська, 10, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя К.В. Машкевич