Справа № 317/229/25
Провадження № 2/314/886/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2025 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Вільнянськ в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 317/229/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Воробйов Микола Денисович, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивача Баришнікова А. Г.,

відповідача ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

04.02.2025 до Вільнянського районного суду Запорізької області на підставі ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 13.01.2025 за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Воробйов Микола Денисович, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою суду 24.04.2025 замінено неналежного відповідача виконавчий комітет Михайлівської сільської ради Запорізької області на належного відповідача ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання обов`язків військової служби загинув син позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_4 заповіту не залишив, тому спадкування належних позивачу прав та обов`язків здійснюється за законом. Після його смерті спадкоємцями за законом є брат ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , та позивачка ОСОБА_1 мати ОСОБА_4 . Спадкоємцем четвертої черги є жінка ОСОБА_4 ОСОБА_3 , факт проживання якої з померлим однією сім`єю без реєстрації шлюбу встановлений рішенням Запорізького районного суду Запорізької області.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який через різні життєві обставини не був до кінця оформлений на ім`я позивачки по справі. Відповідно до акту фактичного проживання від 11.03.2024 у цьому будинку ОСОБА_1 фактично проживає з 2012 року.

Однак через сплив строку для прийняття спадщини (пропущений з об`єктивних причин через похилий вік, відсутність спеціальних знань, наслідки переживання тяжкої втрати сина, воєнний стан, часті обстріли цивільної та промислової інфраструктури міста Запоріжжя та Запорізької області) позивачка не змогла реалізувати свої спадкові права, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про отримання спадщини. Ці обставини є об`єктивними, непереборними для спадкоємця для вчинення цих дій.

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Воробйова М. Д. від 06.03.2024 спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, є брат загиблого ОСОБА_2 .

Позивачка ОСОБА_1 є пенсіонеркою за віком та на час загибелі ОСОБА_2 була непрацездатною особою, тобто має право на обов`язкову частку у спадщині.

Позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном 2 (два).

Позивачка та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин не явки суду не повідомила.

Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Воробйов М. Д. у листі, який надійшов до суду 15.04.2025, зазначив, що просить суд розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 328 від 20.11.2023 з 24.07.2023 виключеного зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення старшого сержанта ОСОБА_4 , колишнього командира бойової машини командира механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок вогнепального поранення тулуба, правої кінцівки. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (захистом Батьківщини).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно Вільнянським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 31.10.2023, позивачка ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачка ОСОБА_1 є пенсіонеркою за віком (копія пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 ) та має статус члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) під час проходження військової служби (копія посвідченнячленів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби серії НОМЕР_5 , виданого 11.01.2024).

Відповідно до копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 04.07.2023 № 2323- ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: Запорізька область, с. Верхівка; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 3/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , за зверненням ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Воробйова Миколи Денисовича була відкрита дана спадкова справа.

ОСОБА_1 отримала 27.01.2024 повідомлення приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Воробйова Миколи Денисовича про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_2 , який до дня смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Воробйова М. Д. із заявою про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_2 .

Згідно з копією довідки № б/н від 06.03.2024, виданою приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Воробйовим М. Д., спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є брат ОСОБА_2 . Інших спадкоємців за законом після померлого немає.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1ст.1270 ЦК України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч.3ст.1272 ЦК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви які про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилався на необізнаність про складення на його ім`я заповіту.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2.008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» звертається увага на те, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини З статті 1272 ЦК України; у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини.; додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячний строк, встановлений статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Суд вважає, що трагічна втрата сина, діючий на території України воєнний стан, з урахуванням похилого віку позивачки, є поважною причиною пропуску строку відповідно до ст. 1272 ЦК України та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи заяву представника позивача, суд залишає за позивачем понесені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись12, 13, 76, 78, 81, 89, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Воробйов Микола Денисович, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

24.04.2025