Справа № 439/2237/24 Провадження № 2/439/77/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Броди Львівської області

Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Марків Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Кашуби Л.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

представника третьої особи Надорожняк О.П.,

у відкритому судовому засіданні в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Бродівської міської ради Львівської області, як орган опіки і піклування, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про позбавлення, з підстав, визначених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьківських прав.

В позовній заяві (а.с. 2 5), поясненнях, наданих позивачем та його представником в судовому засіданні, викладено наступну позицію.

Сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З серпня 2020 року позивач вигнала дитину з будинку та з того часу участь у вихованні та догляді за сином не бере, не спілкується з ним, не цікавиться його життям. Неповнолітній проживає з батьком, яким і виховується.

Відзив на позов не надходив.

В поясненнях відповідача та її представника, наданих ними в судовому засіданні, викладені наступні заперечення проти позову.

Під час перебування в шлюбі з ОСОБА_1 . ОСОБА_3 виїхала на заробітки, для того щоб покращити матеріальний стан сім`ї. Коли повернулася, чоловік переїхав жити до своєї матері, залишивши з нею дітей. Хотіла забрати синів із собою за кордон, але вони з власної ініціативи пішли жити до батька. З 26 лютого 2022 року вона постійно проживає в Республіці Польща. Старший син з нею іноді спілкується по телефону, а менший ОСОБА_6 відмовляється виходити з нею на контакт. Через те, що ОСОБА_3 є матір`ю малолітньої дитини, вона позбавлена змоги виїжджати в Україну, але завжди цікавилася життям, потребами та інтересами старших синів, шукала можливості спілкування.

Неповнолітній ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримав, вказуючи на те, що позбавлення матері батьківських прав відповідатиме його інтересам. Повідомив, що не бажає спілкуватися із матір`ю.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що комісія з питань захисту прав дитини міської ради прийшла до висновку про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав, проте такий висновок не був затверджений виконавчим комітетом.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Бродівського районного суду від 25 серпня 2020 року (а.с. 6 7), сторони перебували в шлюбі з 26 жовтня 2003 року до 25 вересня 2020 року, є батьками неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15 вересня 2020 року суддею Бродівського районного суду виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Згідно з актом обстеження від 02 вересня 2020 року (а.с. 10), довідок (а.с. 11, 12) ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Як зазначено в акті обстеження від 22 серпня 2024 року (а.с. 15 17), ОСОБА_5 проживає разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Умови проживання сім`ї є достатніми для проживання, виховання та розвитку дитини. Батько забезпечує життєво необхідні потреби дитини у вихованні, харчуванні, одязі, підготовки до навчання. Зі слів членів сім`ї, мати дитини ОСОБА_3 з 2020 року не проживає із сином, не піклується про його навчання, виховання та розвиток. Дитина вважає за доцільне ухвалення рішення щодо позбавлення матері батьківських прав.

Відповідно до довідки (а.с. 54), ОСОБА_5 неодноразово звертався за медичною допомогою в заклад первинної медичної допомоги КНП Заболотцівська СЛ Ясенівська амбулаторія ЗПСМ. При проходженні медичних оглядів, вакцинацій, консультаціях щодо стану здоров`я дитини завжди був присутній лише його батьком ОСОБА_1 .

Згідно із повідомленням (а.с. 55), ОСОБА_9 учень 9 класу Пониквянського ЗЗСО І-ІІІ ступенів регулярно відвідує заняття в школі. Завжди охайний, доглянутий, має відповідне шкільне приладдя. Батько дитини ОСОБА_1 спілкується із класним керівником, педагогами, які навчають сина, цікавиться шкільним життям дитини, бере участь в позашкільному житті школи. Мати дитини контакту зі школою не підтримує, із вчителями не спілкується.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні надав показання, відповідно до яких в 2020 році його мати ОСОБА_3 вигнала їх з ОСОБА_5 з дому, тому вони пішли жити до батька.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_10 (мати позивача) та ОСОБА_11 (сестра позивача) показали, що в 2020 році ОСОБА_8 та ОСОБА_5 прийшли до житла свідків та позивача, повідомивши, що їх вигнала мама. Після цього мати участь в житті дітей не приймала, виїхала за кордон. Арсен з матір`ю спілкуватися відмовляється з його власних міркувань. Ані свідки, ані позивач дитину проти матері ніколи не налаштовували.

Як показали в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_3 участі в житті сина ОСОБА_6 протягом тривалого часу не приймає, не відвідує його. Вихованням дитини займається батько та його родичі.

Як зазначено в витязі із протоколу від 20 грудня 2024 року № 11 (а.с. 80 82), на засіданні комісія з питань захисту прав дитини Бродівської міської ради прийняла рішення щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5 .

Проте рішення про затвердження висновку органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5 виконавчим комітетом Бродівської міської ради не прийнято, що підтверджується витягом з протоколу від 30 грудня 2024 року № 28/02-01 (а.с. 83 86).

Рішення виконавчого комітету Бродівської міської ради від 26 березня 2025 року № 156/02-02 (а.с. 138), визначено спосіб участі матері ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_5 та встановлено порядок спілкування з дитиною.

Як встановлено ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 СК України.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав допустиме лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року в справі «Савіни проти України», від 10 вересня 2019 року у справі «Странд Лоббен та інші проти Норвегії»).

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року в справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року в справі № 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17, від 06 вересня 2023 року у справі № 545/560/21.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Судом вважає, що достатніх підстав для застосування до відповідача такого виключного заходу впливу як позбавлення батьківських прав, не доведено, фактичних даних, які об`єктивно характеризують відповідача як особу, яка не вживає заходів щодо здійснення своїх батьківських обов`язків, під час судового розгляду не встановлено.

Відповідач заперечувала проти позову, заявляла про бажання та наміри реалізовувати свої батьківські права щодо сина, звернулася до органу опіки та піклування щодо врегулювання відносин з дитиною шляхом визначення способу її участі у вихованні неповнолітнього, це вказує на її заінтересованість у збереженні зв`язків із сином.

Враховуючи відсутність контакту між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , пасивність відповідача в реалізації батьківських прав, порушення принципу рівності сторін у виконанні батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, суд вважає необхідним попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виконання нею цих обов`язків.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263 265 ЦПК України,

ухвалив:

В позові ОСОБА_1 (адреса реєстраційного обліку місця проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (адреса реєстраційного обліку місця проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Бродівської міської ради Львівської області, як орган опіки і піклування (адреса місцезнаходження: м. Броди Золочівського району Львівської області, площа Ринок, 20; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04055989) про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виконання обов`язків щодо виховання та розвитку дитини ОСОБА_5 , поклавши контроль за виконанням цих обов`язків на орган опіки та піклування виконавчий комітет Бродівської міської ради Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (24 квітня 2025 року) до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.А. Марків