Провадження № 2/554/1539/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

Головуючого судді Тімошенко Н.В..,

за участю секретаря судового засідання - Тоцької К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 вересня 2023 року у Гадяцькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області за актовим записом № 153.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спільне подружнє життя фактично припинено у червні 2024 року. Сторони не мають спільних дітей, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Позивач наполягає, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а відповідачка не має наміру подавати спільну заяву до органів РАЦС.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав у повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату і час розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки не повідомила.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, зокрема: свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 07 вересня 2023 року; посвідчення учасника бойових дій позивача; копії документів, що посвідчують особу, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти визнання заяви та ухвали рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Сторони не виявили бажання примиритись.

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне їх життя не склалося. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає розірванню за рішенням суду, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з подружжя.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 09.01.2020 у справі № 758/4056/19; 23.12.2021 у справі № 521/19113/20-ц: «Для задоволення позову про розірвання шлюбу достатнім є встановлення факту припинення спільного життя та відсутності наміру на його поновлення».

Ураховуючи, що подружжя фактично не проживає разом, не веде спільного господарства, а подальше збереження шлюбу суперечить волевиявленню позивача, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 105 ч.3, 112,113, 114 ч.2 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 81,141,142,223,229, 247, 263,265,268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 07 вересня 2023 року Гадяцьким відділом ДРАЦС у Миргородському районі Полтавської області, актовий запис № 153, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно зі ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Тімошенко