Справа № 524/2276/23
Провадження №2/524/3592/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого - судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Лапік К.В.,

за участі представників: позивача Кузнєцової М.І., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що, відповідно до укладеного договору №2020/ий/ 327-000603від 10.06.2020 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 у вигляді встановленого дозволеного ліміту овердрафту та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, останній отримав кредит у орієнтовній сумі 10 000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % річних зі строком кредитування 12 місяців.

Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 15.03.2023 року складає 44319,47 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.05.2023 року позов публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за договором № 2020/ий/327-000603 від 10.06.2020 в сумі 44 319,47 грн. та у повернення сплаченого судового збору 2684 грн.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26.02.2025 року вищевказане заочне рішення скасоване і призначено справу до розгляду у спрощеному провадженні з викликом сторін.

23.04.2025 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Олійник Л.М. подано відзив на позовну заяву у якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що підписанням Заяви-договору від 10.06.2020 року відповідач тільки ознайомився з деякими умовами кредитування Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк», що не є тотожним отриманню кредиту у вказаному банку. Позивачем не надано доказів на підтвердження факту отримання кредитних коштів відповідачем, не вказані дати отримання кредитних коштів. Зокрема, у наданій позивачем Виписці /особовий рахунок за період з 23.06.2021 по 15.03.2023 не зазначено жодної дати отримання або погашення відповідачем сум кредиту. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не підтверджений належними доказами, оскільки наявність або відсутність указаної позивачем суми заборгованості має бути підтверджена виключно матеріалами первинної бухгалтерської документації. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. Крім того, позивач не надав доказів на підтвердження того, що відповідач ознайомився з Правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», Тарифним планом, Умовами банківських Пакетів і погодився з ними, підписуючи Заяву-договір від 10.06.2020. В заяві-договорі (розділ 4) позивачем зазначені умови програми кредитування, але відсутні підтвердження про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг. Вважає, що позивачем не доведено факт отримання та користування кредитними коштами за договором № 2020/ий/ 327-000603 від 10.06.2020 та розміру його заборгованості.

У судовому засіданні представник позивача ПАТ АБ «Укргазбанк» - Кузнєцова М.І. позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Олійник Л.М. просить відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у заявах по суті.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10 червня 2020 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладено заяву-договір №2020/ий/ 327-000603 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», згідно з якою заява-договір разом з Правилами, Тарифним планом, умовами банківських продуктів/пакетів є договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між сторонами.

У графі паспорт споживчого кредиту вказано, що між сторонами укладається договір №2020/ий/327-000603, строком дії з 10.06.2020 року по 09.06.2021року, програма кредитування - «Універсальна картка «Домовичок» (орієнтовна сума кредиту - 10000 гривень, мета кредиту - споживчі цілі, можлива сума кредиту - 0 - 300000 гривень, тип кредиту - ліміт дозволеного овердрафту, щомісячний платіж по кредиту - 7 %, мінімум 50 гривень, валюта кредиту - гривня, порядок надання кредиту - безготівковий, пільговий період - 30 днів, строк кредитування - 12 місяців, процентна ставка - 36 % річних, відсоткова ставка на пільговий період - 0,00001 %, процентна ставка на прострочену заборгованість 48 %, реальна відсоткова ставка 55,75 % річних, тип відсоткової ставки - фіксована, порядок сплати відсотків щомісячно. (а.с. 6-7).

Відповідач ОСОБА_2 отримав платіжну картку, повідомлений про умови кредитування, що підтверджується його підписом у заяві-договорі від 10.06.2020 р.

За укладеним договором банк виконав свої зобов`язання та передав кредитні кошти позичальнику, який у свою чергу не виконав у повному обсязі своїх зобов`язань та не повернув їх та проценти за користування кредитними коштами. Особистим підписом у зазначеній заяві-договорі (кредитному договорі) відповідач погодився з умовами правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, отримав картку та взяв на себе зобов`язання використовувати картковий рахунок та платіжну картку відповідно до умов Правил.

З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що в зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за умовами договору та непогашенням кредиту в порядку, визначеному умовами, станом на 15.03.2023 року утворилась заборгованість в сумі 44319,47 грн. яка складається із: 15591,72 грн. - заборгованість за кредитом (поточна); 16512,77 грн. заборгованість за кредитом (прострочена); 550,26 грн. - заборгованість за процентами (поточна); 11664,72грн. ; - заборгованість за процентами (прострочена).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною перша статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Відповідно до статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Доводи представника відповідача щодо відсутності фіксації в паспорті кредиту волі сторін договору та його змісту, щодо неотримання відповідачем кредитних коштів та не погодження процентної ставки, спростовуються матеріалами справи та встановленими судом фактичними обставинами.

Так, 10.06.2020 року між ОСОБА_2 та ПАТ АБ «Укргазбанк» укладено кредитний договір №2020/ий/ 327-000603 у вигляді підписаної відповідачем Заяви-договору від 10.06.2020 року. У п. 4 договору указані всі умови кредиту у формі дозволеного овердрафту, зокрема розмір та порядок сплати процентів, процентна ставка - 36 % річних, відсоткова ставка на пільговий період - 0,00001 %, процентна ставка на прострочену заборгованість 48 %, реальна відсоткова ставка 55,75 % річних, тип відсоткової ставки - фіксована, порядок сплати відсотків щомісячно

Таким чином, на час укладення кредитного договору між позивачем та відповідачем погоджено його умови щодо, зокрема, стягнення відсотків за кредитним договором.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №75 від 04 липня 2018 року.

Таким чином, виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18.

На підтвердження позовних вимог банком надано виписку про рух коштів по кредитному рахунку на ім`я ОСОБА_2 , з якої вбачається, що відповідач отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали у касах магазинів та оплату послуг через мережу інтернет.

07.10.2022 року позивачем направлена вимога ОСОБА_2 про повернення кредиту та щодо наявної заборгованості, яка не отримана відповідачем. Умовами договору не передбачено можливості дострокового розірвання договору. З виписки по особовому рахунку постає, що ОСОБА_2 після спливу строку зазначеного в п.4 договору - 10.06.2021, вносив кошти на погашення заборгованості, зокрема, 17.02.2022 року на суму 1045,77 грн. та користувався кредитними коштами, зокрема отримував кошти через банкомат 06.01.2022 року на суму 200 грн. 10.01.2022 року на суму 300 грн, що свідчить про пролонгацію договору.

Згідно із частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом перевірялись сума заборгованості та розмір кредитних коштів, наданих позивачу. Згідно умов зазначених в п. 4 договору, сума 10000 грн. вказана як орієнтовна сума кредиту та не є сумою кредиту наданого ОСОБА_2 . Розмір отриманих кредитних коштів ОСОБА_2 15591,72 грн.

В порушення принципів змагальності відповідачем будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору та контр розрахунку заборгованості не зазначено та суду не надано.

Разом з тим, банком безпідставно включено до заборгованості по відсоткам комісію за видачу кредиту та супутні послуги.

Частинами 1,3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому, держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10 листопада 2011 року N 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).

У наведених Керівних принципах для захисту інтересів споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.

Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» -10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статі 12 Закону.

Щодо наслідків включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в цій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акта, тобто застосуванню підлягає Закон України «Про споживче кредитування»

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.11.2023 у справі №204/224/21, провадження №61-4202сво22 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Пунктом 4. договору позичальнику банком встановлена комісія за видачу кредиту у розмірі 4%.

Враховуючи те, що відповідачу встановлено плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд приходить до висновку про те, що застосованими є нормативні приписи, відповідно до яких нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача (ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Як вбачається з умов договору та виписки по рахунку, банком нарахована комісія, платежі за додаткові та супутні послуги у розмірі 949,40 грн., яка безпідставно включена до заборгованості по відсоткам та підлягає виключенню із заборгованості.

Враховуючи, що відповідачем належним чином не виконано умови кредитного договору, заборгованість у повному обсязі не погашено, суд приходить до висновку, що позов АТ АБ «Укргазбанк» підлягає частковому задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за договором № 2020/ий/327-000603 від 10.06.2020 в розмірі 43369,57 (44319,47 949,90) грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2626,47 грн., оскільки встановлена судом сума заборгованості відповідача за кредитом складає 43369,57 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 536, 549, 553-559, 625, 626, 634, 1046-1052, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 141, 142, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за договором № 2020/ий/327-000603від 10.06.2020 в розмірі 43369,57 грн. та у повернення сплаченого судового збору 2626,47 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», , місцезнаходження: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1.

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя Олена Предоляк