Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/8263/24
Провадження №2-о/552/39/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2025 Київський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.,

присяжні Балашова Н.М., Дубовик О.С.,

секретар судового засідання Хрипунова Т.В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про оголошення померлим ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про оголошення померлим ОСОБА_2 .

У заяві зазначила, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який до квітня 2023 року проживав у м. Бахмуті Донецької області.

Заявник ОСОБА_1 виїхала з Бахмута в лютому 2023 року, а її син ОСОБА_2 не встиг виїхати та залишився у Бахмуті.

В травні 2023 року син зателефонував їй та сказав, що його примусово вивезли в рф в місто Саратов. Ця остання розмова тривала недовго. Потім заявнику стало відомо, що син помер у росії. В серпні 2023 року їй зателефонувала жінка з росії, яка, з її слів, займалася розселенням депортованих українців, та повідомила, що син помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . В Телеграм вона відправила фото запису місця, де здійснено його поховання, а саме: м. Саратов, міське кладовище, дільниця 43г, могила НОМЕР_1 а.

Оголошення ОСОБА_2 померлим необхідно для вирішення питання одержання компенсації за зруйноване у війні житло, частина якого належала йому при житті.

Тому заявник просила суд оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим. Днем смерті ОСОБА_2 вважати день набрання рішенням про оголошення його померлим законної сили.

Ухвалою суду від 02 грудня 2024 року відкрито провадження у справі.

Цією ж ухвалою витребувано докази, а саме:

у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин кордону України за період з 01.02.2022 громадянином України ОСОБА_2 ,

у Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області інформацію щодо перебування на обліку ОСОБА_2 ,

у Головного управління ДПС у Полтавській області - відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період в період з 01.02.2022 по 01.09.2024 щодо громадянина України ОСОБА_2 ,

у відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області належним чином завірену копію матеріалів досудового розслідування №0001011 від 23.10.2024 року,

у Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України інформацію за базами даних стосовно виїзду/в`їзду на тимчасово окуповані території України громадянином УкраїниОСОБА_2 .

В судовому засіданні заявник заяву про оголошення особи померлою підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

При цьому посилалась на обставини, викладені у заяві.

Заінтересована особа - Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання свого представника не направила, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності її представника.

Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 17 листопада 1977 року Відділом ЗАГС виконкому Артемівської міськради Донецької області (а.с. 8).

ОСОБА_1 постійно проживала у м. Бахмут Донецької області. Після початку повномасштабного вторгнення рф в Україну була вимушена виїхати з м. Бахмут.

Згідно довідки від 20 лютого 2023 року №1601-, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою. На даний час проживає у м. Полтаві (а.с.7).

22 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області з заявою, у якій повідомила, що в серпні 2023 року зник безвісті її син ОСОБА_2 , який при останній розмові у травні 2023 року повідомив, що знаходиться в місті Саратов, росія.

За фактом зникнення ОСОБА_2 ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області розпочато кримінальне провадження №0001011 з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України (а.с.12).

На час розгляду справи місце знаходження ОСОБА_2 не встановлено.

Як зазначила заявник ОСОБА_1 , в серпні 2023 року їй зателефонувала жінка з росії, яка, повідомила, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та направила заявнику фото запису місця, де здійснено його поховання, а саме: м. Саратов, міське кладовище, дільниця 43г, могила НОМЕР_1 а.

Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно частини 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Таким чином можливість оголошення особи померлою обумовлена тривалою відсутністю її у місці постійного проживання.

Відповідно до доктрини цивільного права у випадку визнання фізичної особи безвісно відсутньою має місце умовна презумпція смерті (немає підстав вважати її живою), а у випадку оголошення її померлою безумовна презумпція смерті (є підстави, що дають припустити її смерть).

Верховний Суд у складі Великої Палати у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, провадження № 14-94цс24 сформулював такі правові висновки.

Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.

У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.

Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.

Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» - та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».

У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 18 червня 2020 року № 5-р(ІІ)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori); «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali); «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.

Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.

Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану»).

За змістом статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України»(станом на час виникнення правовідносин у цій справі):

- воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;

- бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння);

- воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України;

- район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другій статті 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.

Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.

Як зазначила заявник, у травні 2023 року ОСОБА_2 їй телефонував.

Тому період відсутності ОСОБА_2 необхідно рахувати з травня 2023 року.

При цьому, судом не встановлено, що ОСОБА_2 зник безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом.

Заявник ОСОБА_1 суду повідомила, що у травні 2023 року син їй телефонував, та повідомляв, що він вивезений на територію росії у м.Саратов.

На вказаній території російської федерації воєнні дії не ведуться.

З цих підстав ОСОБА_2 може бути оголошений померлим у випадку доведення відсутності відомостей щодо його знаходження за місцем проживання протягом трьох років.

На підставі викладеного заява ОСОБА_2 про оголошення особи померлою не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 308 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про оголошення померлим ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , проживаюча: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ,

заінтересована особа Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: м.Полтава, вул. Ватутіна, 29, .

Повний текст рішення складено 05.06.2025 року.

Головуючий О.А.Самсонова

Присяжні Н.М. Балашова

О.С. Дубовик