п/с № 2/174/231/2025
27 травня 2025 року м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Ілюшик І.А.,
за участю: секретаря Троцько О.В.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження в м. Вільногірську Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ІНС.ЛОУ ГРУП» до ОСОБА_1 , третя особа фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП,-
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ІНС.ЛОУ ГРУП», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.
В обґрунтування позову зазначено, що 14.06.2024 року о 22:20 у м. Київ по вул. Райдужна, 17, відбулася ДТП за участю транспортного засобу «BMW 535XI», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та транспортного засобу «Peugeot 301», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 (є власністю позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ІНС.ЛОУ ГРУП»).
Унаслідок зазначеної ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень із матеріальними збитками, відтак позивачу, як власникові ТЗ «Peugeot 301», р.н. НОМЕР_2 , було заподіяно майнової шкоди.
Згідно зі Звітом № 617/06-24 від 19.06.2024 року про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Peugeot 301», р.н. НОМЕР_2 , вартість матеріального збитку, заподіяного власникові транспортного засобу в результаті його пошкодження при ДТП, складає 409 926,55 грн., із яких: - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 390 978,14 грн.; - величина втрати товарної вартості транспортного засобу складає 18 948,41 грн.
Натомість, станом на день пред`явлення цього позову відповідачем так і не було відшкодовано завдану позивачеві майнову шкоду у повному обсязі. Тому, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму збитків, сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.11.2024 року цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ІНС.ЛОУ ГРУП» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, передана для розгляду за підсудністю до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07.03.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків по ній. Недоліки позовної заяви усунуто представником позивача у визначений судом строк.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.03.2025 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовчому засіданні.
04.04.2025 року представник позивача Богуцький І.О. подав до суду клопотання про залучення до участі у справі третьої особи фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 .
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 11.04.2025 року клопотання представника позивача було задоволено, фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.
Також, 04.04.2025 року представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, яка обґрунтована тим, що сторона позивача розраховувала позовні вимоги про стягнення розміру майнової шкоди у частині вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, виходячи із попереднього оціночного документу (Звіту № 617/06-24 від 19.06.2024 року), відтак просила стягнути із відповідача на користь позивача відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, у розмірі 409 926,55 грн., із яких: - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 390 978,14 грн.; - величина втрати товарної вартості транспортного засобу складає 18 948,41 грн.
Отже, сторона позивача зменшує розмір заявлених позовних вимог з огляду на те, що розмір відшкодування майнової шкоди, завданої позивачеві відповідачем внаслідок ДТП, має бути відшкодований у розмірі матеріального збитку, який становить суму фактичної вартості відновлювального ремонту транспортного засобу та величини втрати товарної вартості транспортного засобу: 162 690,00 грн. + 18 948,41 грн. = 181 638,41 грн. та яку просить стягнути з відповідача на користь позивача.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08.05.2025 року закрито підготовче провадження, задоволено клопотання представника позивача про долучення доказів та прийнята заява про зменшення позовних вимог, призначено справу до розгляду по суті.
Представник позивача просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав.
Третя особа фізична особа-підприємець ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі ст. 280 ЦПК України, суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що право власності на ТЗ «Peugeot 301», р.н. НОМЕР_2 зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ІНС.ЛОУ ГРУП», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 45, 46).
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.07.2024 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу. Враховуючи викладене вище, факт провинити ОСОБА_1 є обставиною, що не підлягає доказуванню, оскільки не заперечений жодною зі сторін та встановлений судовим рішенням, що набрало законної сили 02.08.2024 року (а.с. 47-49, 133).
Як вбачається зі Звіту про оцінку вартості матеріального збитку КТЗ № 617/06-24 від 19.06.2024 року, складеного СОТ ФОП ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку складає: 409 926,55 грн., з якого: 390 978,14 грн. вартість відновлювального ремонту ТЗ; 18 948,41 грн. величина втрати товарної вартості (а.с. 57-93).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З положень, викладених в ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до вимог п. п. 8, 9 ч. 2. ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав на інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.
Відповідної до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільною права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.
Загальні положення відшкодування шкоди визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п. 31.2 ст. 32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних трансплортних засобів, який на момент ДТП був чинний, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну забезпеченому транспортному, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню визначається, виходячи з доказів, долучених позивачем, які свідчать про понесення останнім матеріальної шкоди.
За таких обставин, суд дійшов до висновку, що заподіяна позивачу матеріальна шкода в розмірі 181 638,41 грн. (162 690,00 + 18 948,41) підлягає відшкодуванню відповідачем, який її заподіяв, оскільки його дії були неправомірними, між діями і заподіяною шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина ОСОБА_1 встановлена постановою суду, яка набрала законної сили.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача наступні судові витрати: сплачений судовий збір в розмірі 6 148,90 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 45 000,00 грн.
Вирішуючи питання щодо судових витрат суд виходить з наступного.
За ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, на відповідача.
Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу.
Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, понесені ним витрат на правничу допомогу в сумі 16 200,00 грн., що відповідає фактичним витратам позивача на професійну правничу допомогу відповідно до Акту виконаних робіт № 01 від 04.11.2024 року до Договору № 30/10/24-АБ.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн. пропрорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 181 638, 41 грн. У зв`язку із зменшенням позовних вимог позивач може звернутись до суду із заявою відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 12-13, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ІНС.ЛОУ ГРУП» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Вільногірського міського суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.
Суддя І.А. Ілюшик