ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/807/943/25
Головуючий в 1-й інстанції Рибалко Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Кочеткової І.В., Полякова О.З.,
секретарОстащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2025 року, постановлену у м. Запоріжжі у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних. У судовому засіданні представник відповідача адвокат Гришин О.В. клопотав про закриття провадження у справі, оскільки вже розглядається справа у суді з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2025 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних - залишено без розгляду.

Роз`яснено позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо наявності у провадження суду спору між тими ж сторонами про той самий предмет із тих самих підстав, оскільки предмет розгляду справи №335/12558/24 та №335/11659/24 є різним враховуючи різний період стягнення 3% річних.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що за даними сайту Судової влади України та Єдиного реєстру судових рішень, раніше 23.10.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Позика» була подана аналогічна позовна заява до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя до того ж відповідача ОСОБА_1 з тим самим предметом стягнення 3% річних (справа № 335/11659/24). На даний час в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебувають дві аналогічні справи № 335/12558/24 та № 335/11659/24, в яких беруть участь ті самі сторони, з тим самим предметом спору та з тих самих підстав, та в яких судом відкрито провадження. Враховуючи вищезазначені обставини, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних, необхідно залишити без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Підстави для залишення позову без розгляду законодавцем визначено у ст.257 ЦПК України.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення по суті спору у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є цивільна справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Приписи пунктів 4, 11 ч.1 ст.257 ЦПК України направлені на виключення випадків одночасного розгляду декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав.

Залишення позову без розгляду у цьому разі можливе лише за умови, що позов у цивільній справі, яка перебуває у провадженні цього чи іншого суду, є тотожним щодо позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Необхідна наявність водночас трьох складових: тотожних сторін спору; тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

У свою чергу, підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Визначаючи підстави позову як елементи його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Отже, якщо у позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за суб`єктним складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду, такі позови є тотожними і в такому разі суд залишає позов без розгляду з дотриманням правового механізму, передбаченого приписами статті 257 ЦПК України.

Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав залишати позов без розгляду.

Такий правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 08 травня 2024 року у справі № 686/27806/23 (провадження № 61-1204св24).

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі встановлено, що в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебувають дві цивільні справи № 335/12558/24 та № 335/11659/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних. Таким чином, у справах збігається суб`єктивний склад і підстави позову. Між тим, предмет позову у вказаних справах є різним, так у справі 335/12558/24 є стягнення 3% річних за період з 22.02.2020 по 22.02.2021 року , а у справі №335/11659/24 є стягнення 3% річних за період з 23.02.2021 по 23.02.2022 року.

Таким чином, у цих справах предмет позовних вимог не є тотожним.

Суд першої інстанції наведених вище вимог процесуального закону, правових висновків Верховного Суду та фактичних обставин справи належним чином не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про залишення без розгляду позовної заяви на підставі п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до положень ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За наведених обставин, ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою, тому відповідно ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2025 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 29 травня 2025 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: І.В. Кочеткова

О.З. Поляков