Дата документу 23.05.2025 Справа № 317/4108/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/4108/18 Головуючий у 1-й інстанції: Мінгазов Р.В.
Провадження № 22-ц/807/1094/24 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Трофимової Д.А.

суддів: Гончар М.С.,

Полякова О.З.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 21 квітня 2025 року за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З.А., просила суд скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи платника від 05.04.2025 у рамках виконавчого провадження № 77691864.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 21 квітня 2025 року матеріали скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця Шавлукової З.А. повернуто заявнику без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що її скарга відповідала вимогам ст. 448 ЦПК України. Так, в прохальній частині скарги вона вказала свій РПОКПП, також вказаний АСПВ 77691864, та дані, які їй були відомі щодо приватного виконавця.

З приводу посилання суду на ст. 43 ЦПК України зазначила, що положеннями ч. 6 ст. 448 ЦПК України визначено, що саме суд повинен ухвалою повідомити приватного виконавця про наявність такої скарги, доданих до неї додатків, та повідомити про дату та час судового засідання.

Учасники справи своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За правилами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі є дата складення повного судового рішення 23.05.2025 року.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що скарга подана без додержання вимог ч.ч. 3, 4 ст. 448 ЦПК України, а саме, заявницею у поданій скарзі не вказано:

- реєстраційний номер облікової картки платника податків заявниці (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України;

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

- ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження;

- докази направлення копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів враховує наступне.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, із скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

21 листопада 2024 року введено в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» № 4094- IX.

Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Так, ч. 3 ст. 448 ЦПК України передбачено, що скарга повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається скарга;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

4) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються;

5) ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження;

6) номер справи, в якій видано виконавчий документ, реквізити виконавчого документа;

7) дату, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця;

8) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

9) викладення обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до скарги.

Відтак, ч. 3 ст. 448 ЦПК України чітко визначено, яка за формою та змістом має бути скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

За правилами п. 2 ч. 4 ст. 448 ЦПК України до скарги додаються докази направлення копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З.А. щодо примусового виконання виконавчого листа № 317/4108/18 від 10.03.2025, виданого Запорізьким районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованості у розмірі 3 530,60 доларів США в справі № 317/4108/18 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Разом із тим, у скарзі заявницею зазначено учасником справи: «відповідач» - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова З.А.

За положеннями ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

З врахуванням наведених вимог закону скарга ОСОБА_1 повинна містити повне найменування позивача та відповідачів (по справі № 317/4108/18), незалежно від того які дії приватного виконавця оскаржуються.

Окрім цього, в порушення п. 5 ч. 3 ст. 448 ЦПК України скарга не містить ідентифікатора для повного доступу до інформації про виконавче провадження, також, в порушення п. 2 ч. 4 ст. 448 ЦПК України до скарги не додані докази направлення копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Наведені судом першої інстанції у оскаржуваній ухвалі недоліки, на думку колегії суддів, є суттєвими, а також такими, що унеможливлюють розгляд скарги за участю усіх учасників справи, які мають бути проінформовані, у тому числі, і про зміст такої скарги.

Частиною 5 ст. 448 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частин третьої та/або четвертої цієї статті, повертає її скаржнику без розгляду протягом чотирьох днів після її надходження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що повертаючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції діяв у спосіб та в порядку, визначеному процесуальним законом та правильно повернув її без розгляду відповідно до частини ч. 5 ст. 448 ЦКК України.

Разом із тим, колегія суддів зауважує, що вказівка суду як на підставу повернення ОСОБА_1 скарги без розгляду на те, що заявницею у поданій скарзі не вказано її реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, є помилковою.

Так, суд не звернув уваги на зміст скарги ОСОБА_1 , яка в прохальній частині містить зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків заявниці. В цій частині доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи. Разом із тим, інші наведені судом першої інстанції у оскаржуваній ухвалі недоліки, є суттєвими та такими, що унеможливлюють розгляд скарги за участю усіх учасників справи.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на положення ч. 6 ст. 448 ЦПК України правильність висновків суду не спростовують, оскільки ч. 6 ст. 448 ЦПК України регламентує дії суду при прийнятті скарги до розгляду.

При цьому апеляційним судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 21 квітня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 23 травня 2025 року.

Головуюча: Д.А. Трофимова

Судді: М.С. Гончар

О.З. Поляков