Провадження № 6/761/334/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Харечко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення процесуального строку для його пред`явлення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» (далі по тексту - заявник/ТОВ «Фінанс Проперті Групп») звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, щодо боржника ОСОБА_1 , поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа та видачі дубліката зазначеного виконавчого листа.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2010р. по справі №2-12342/10, яке набрало законної сили, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі по тексту - ПАТ КБ «Надра») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було задоволено, а саме:

-стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» суму заборгованості за кредитним договором «Автопакет» №04/07/2007/840-АП/278 від 04 липня 2007р. (далі по тексту - кредитний договір) у розмірі 15984, 44 доларів США, що за курсом НБУ на час ухвалення рішення по справі складало 126884, 48 грн.; 1268,00 грн - судового збору; 120,00 грн. - збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Заявником зазначено, що 04 серпня 2020р. між ПАТ КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») укладено договір № GL48N718070_A_3 про відступлення прави вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги за кредитним договором.

20 серпня 2020р. між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс проперті групп» укладено договір № GL48N718070_A102 про відступлення прави вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило ТОВ «Фінанс проперті групп», а ТОВ «Фінанс проперті груп» набуло право вимоги за кредитним договором.

Представник ТОВ «Фінанс Проперті Групп» зазначив, що на виконанні у ТРЕТЬОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ ВІННИЦІ ЦЕНТРАЛЬНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. КИЇВ)здійснювалось виконавче провадження №52453284, з примусового виконання виконавчого листа №2-12342/10, виданого 02 квітня 2013р. Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 , яке було завершено 27 грудня 2017р. з підстав, визначених п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції на момент винесення процесуального рішення), та було відповідно повернуто вказаний виконавчий документ стягувачу.

Щодо необхідності видачі (отримання) стягувачем дубліката виконавчого документу заявник вказав, що в кредитній справі, яку було передано ПАТ КБ «Надра» його правонаступнику виконавчі листи щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відсутні.

Відтак, заявник стверджував, що оригінал виконавчого листа, був втрачений під час листування органу державної виконавчої служби з первісним стягувачем, посилаючись на відповідні правові позиції Верховного Суду.

Щодо поновлення процесуального строку для пред`явлення заявник посилався на те, що такий був пропущений з поважних причин, оскільки первісний стягувач ПАТ КБ «НАДРА» з поважних причин не мав можливості контролювати процес стягнення, оскільки було державним органом було прийнято рішення про його ліквідацію та його діяльність була припинена, а також було звільнено відповідальних осіб за супровід судових справ ПАТ КБ «НАДРА», а також представник посилався на запровадження воєнного стану на території України.

З огляду на викладене, заявник, посилаючись на те, що строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа пропущено з об`єктивних причин, при цьому оригінал виконавчого листа був втрачений під час листування органу державної виконавчої служби з первісним стягувачем, керуючись ст.ст. 433, 442 ЦПК України, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, просив суд замінити сторону виконавчого провадження, видати дублікат зазначеного виконавчого листа та поновити строк для його пред`явлення.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листjпада 2024р. заяву призначено до судового розгляду.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, в прохальній частині заяви заявник просив проводити розгляд без його участі. Решта учасників поважності причини неявки суду не повідомили.

Оскільки, неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає, що наявні правові підстави для залишення вказаної заяви без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2010р. по справі №2-12342/10, яке набрало законної сили, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі по тексту - ПАТ КБ «Надра») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було задоволено, а саме:

-стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» суму заборгованості за кредитним договором «Автопакет» №04/07/2007/840-АП/278 від 04 липня 2007р. (далі по тексту - кредитний договір) у розмірі 15984, 44 доларів США, що за курсом НБУ на час ухвалення рішення по справі складало 126884, 48 грн.; 1268,00 грн - судового збору; 120,00 грн. - збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Щодо вимоги про заміну сторони виконавчого провадження суд зазначає наступне.

У відповідності з ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

04 серпня 2020р. між ПАТ КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») укладено договір № GL48N718070_A_3 про відступлення прави вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги за кредитним договором.

20 серпня 2020р. між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс проперті групп» укладено договір № GL48N718070_A102 про відступлення прави вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило ТОВ «Фінанс проперті групп», а ТОВ «Фінанс проперті груп» набуло право вимоги за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та другастатті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ятастатті 442 ЦПК України).

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022р. у справі №2-7763/10 дійшла до висновку, що процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене ст. 55 ЦПК України - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особиу зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справіне обхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи -правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Суд зауважує, що реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам ч. 1 ст. 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першоїстатті 2 ЦПК України

В свою чергу, Верховний Суд у постанові від 28 лютого 2024р. у справі №2-85/11 , враховуючи правову позицію, сформульовану Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022р. усправі №2-7763/10, дійшов висновку, що правонаступник стягувача може звернутися до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то подаючи заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, такий правонаступник має одночасно подати заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, обґрунтовуючи поважність причин цього. У разі відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заява про заміну стягувача у виконавчому листі на правонаступника задоволенню не підлягає, оскільки в цьому випадку така заміна носить виключно формальний характер, не сприяє реалізації завдань цивільного судочинства та не відповідає принципу ефективності, оскільки не дає можливості виконати рішення суду без звернення до суду для вжиття додаткових заходів. Так, відповідно до пункту 2 частини четвертоїстатті 4 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Щодо вимог про поновлення процесуального строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі його дублікату суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Так, строки пред`явлення виконавчих документів до виконання визначені статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями частини першої цієї норми виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення (частина четверта статті 12 Закону про виконавче провадження).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 03 квітня 2013р. представнику ПАТ КБ «Надра» на підставі судового рішення по вказаній цивільній справі видано виконавчі листи.

В подальшому, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання відносно боржника ОСОБА_1 перервався у зв`язку із пред`явленням виконавчого документу до виконання, який було повернуто на адресу стягувача органом ДВС 27 грудня 2017р. на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції на момент винесення процесуального рішення) та з цього часу до отримання даної заяви судом пройшло понад 6 років.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у цій справі стягувач звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документу після закінчення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, встановленого ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому суд відхиляє доводи заявника, щодо пропущення процесуального строку з поважних причин, серед іншого, у зв`язку із введенням воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022р. №64/22, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022р. №2102-IX64/22, оскільки такий строк був пропущений первісним стягувачем задовго до введення такого стану (27 грудня 2020р. - останній день для пред`явлення виконавчого листа до виконання), а достатніх та переконливих доказів, яким саме чином воєнний стан в Україні перешкоджав реалізувати право на подачу виконавчих листів до виконання у строки передбачені законом, заявником не надано.

Суд вважає неприйнятними посилання заявника лише на констатацію факту введення в Україні військового стану без надання відповідних доказів, яким чином дана обставина перешкоджала впродовж тривалого проміжку часу подати виконавчий лист до виконання.

Згідно із правовими висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022р. у справі №990/115/22 «питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку».

Суд звертає увагу, що поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

При цьому, посилання заявника на перебування первісного стягувача у процесі ліквідації та не можливість здійснювати контроль за виконанням рішення суд оцінює критично, оскільки, ПАТ КБ «Надра», ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс проперті групп» є юридичними особами, мають у штаті працівників, які були зобов`язані забезпечувати контроль за виконанням судових рішень в органах ДВС.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію первісним та попереднім стягувачами своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від них дій, спрямованих на забезпечення контролю за виконанням судових рішень, представником заявника не надано, як й не підтверджено існування обставин, які об`єктивно цьому перешкоджали.

Таким чином, суд вважає, що наведені представником заявника у заяві причини пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання не є поважними, а отже не можуть бути підставою для поновлення вказаного строку.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950р., яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997р. та згідно зі ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015р. у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Заявник, у свою чергу, повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 25 вересня 2015р. за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015р. «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023р. по справі № 196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) зроблено висновок, що: «аналіз пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10».

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, в обґрунтування факту втрати оригіналу виконавчих листів заявник посилався на те, що вони у заявника та первісного стягувача відсутні, а заборгованість за кредитним договором не погашена оригінал виконавчого листа, відтак, виконавчі документи були втрачені під час листування органу державної виконавчої служби з первісним стягувачем.

Однак, суд критично оцінює доводи заявника, що оригінал виконавчого листа міг бути втрачений, під час листування органу ДВС із первісним стягувачем, оскільки вказане не доведено належними та допустими доказами, при цьому, суд звертає увагу заявника, що належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018р. у справі № 2515/739/2012, від 24 жовтня 2018 року у справі № 201/15305/14-ц, від 22 січня 2020р. у справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020р. у справі № 1003/6035/12, які є обов`язковими для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.

З огляду на викладене, враховуючи наведені правила Закону України «Про виконавче провадження», зокрема щодо обов`язковості направлення постанови про повернення оригіналу виконавчого документа стягувачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також відсутність дій правонаступника стягувача щодо отримання вказаних відомостей в органі ДВС (звернення заявника до органу державної виконавчої служби, відповідь органу ДВС, тощо), суд вважає недоведеним факт втрати оригіналу виконавчого листа.

Водночас судом критично оцінюються доводи сторони заявника, що виконавчий лист ймовірно могло бути втрачено внаслідок вогневого ураження будинку АДРЕСА_1 , що мало місце 18 березня 2022р., про що складено відповідний Акт, оскільки, вказане спростовується поясненнями заявника, викладеними у заяві, у якій стороною заявника наголошено та звернуто увагу на тому, що оригінал виконавчого документу по цій справі не передавався заявнику від попередніх кредиторів під час відступлення права вимоги, яке відбулось у серпні 2020р.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності та враховуючи висновки Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, суд вважає, що представником заявника не доведено факту втрати оригіналу виконавчого документу та не наведено поважних причин пропуску процесуального строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, що свідчить про відсутність правових підстав для видачі його дублікату та поновлення строку для пред`явлення.

Враховуючи те, що судом не було задоволено вимогу про поновлення пропущеного процесуального строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні вимоги заявника про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку із викладеним суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12-14, 18, 19, 76-81, 89, 128, 211, 247, 259-261, 268, 352-355, 442 ЦПК України; ст. ст. 8, 55, 129 Конституції України; ст. ст. 11, 512, 514 ЦК України; ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення процесуального строку для його пред`явлення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: