Справа № 944/2255/24
Провадження №2/944/380/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29.05.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Колтуна Ю.М.

з участю секретаря судового засідання Корабель С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Директор філії «Новояворівська ТЕЦ «ТзОВ «Нафтогаз Тепло» звернувся з позовом до ОСОБА_1 , у якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, плати за абонентське обслуговування в розмірі 6955,14 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Новояворівської міської ради від 19.11.2019 №1119 ТзОВ «Нафтогаз тепло» визначено визначено виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води на території Новояворівської міської ради Львівської області. Рішенням виконавчого комітету Новояворівської міської ради від 20.11.2019 №325 ТОВ «Нафтогаз Тепло» погоджено тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

Вказує, що квартира, яка належить відповідачці, від`єднана від системи централізованого опалення та обладнана індивідуальною системою опалення. Позивачем нарахування по вказаній квартирі проводиться за опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку, за теплову енергію витрачену забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та за абонентське обслуговування. Відповідно до Методики №315 обсяг теплової енергії витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

ОСОБА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 , є споживачем комунальних послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, які надає ТОВ «Нафтогаз Тепло», оскільки її житлове приміщення знаходиться у багатоповерховому житловому будинку, приєднаному до системи централізованого постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

Правила надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою КМ України від 11.12.2019 №1182 та іншими нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг. Абзацом 2 ч.1 ст.9 Закону №2189 передбачено, що Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживачі зобов?язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов?язку оплачувати надані йому послуги. Частиною 2 ст.7 Закону №2189 визначено, що індивідуальний споживач зобов?язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Житловий будинок АДРЕСА_1 обладнано вузлом комерційного обліку теплової енергії марки Multical, заводський № 69953183. Даний прилад комерційного обліку теплової енергії опломбовано та прийнято на комерційний облік, що підтверджується Актом опломбування/розпломбування приладу комерційного обліку теплової енергії від 28.09.2023. Пунктом 14 Правил №830 передбачено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов?язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг.

Таким чином станом на момент подання даної позовної заяви у гр. ОСОБА_1 , утворилась заборгованість за послуги, що надаються ТзОВ «Нафтогаз Тепло» з постачання теплової енергії в частині відшкодування витрат теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Згідно з даними бухгалтерського обліку та розрахунку заборгованості за послуги, за період з 01.03.2019 року по 31.08.2023 року, у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем - ТОВ «Нафтогаз Тепло», на загальну суму 6955,14 грн, з яких 4951,45 грн. за послугу з постачання теплової енергії, 863,41 грн. плата за абонентське обслуговування постачання теплової енергії, 939,85 грн. плата за абонентське обслуговування постачання гарячої води, 170,71 грн. інфляційне збільшення, 29,72 грн 3% річних. Станом на дату звернення до суду відповідачка не погасила заборгованість, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 27.05.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання представник позивача ТзОВ «Нафтогаз Тепло» не прибула, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не прибула, про розгляд справи повідомлявся належним чином, а саме шляхом скерування рекомендованого поштового відправлення, однак таке повернулося на адресу суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також про причини неявки суд не повідомила, своїх заперечень та відзиву на позов не подала.

Згідно з ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Так як відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч.3 ст.131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, крім того не подав відзиву, від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, з матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача.

З огляду на наведене суд вирішив проводити заочний розгляд справи.

Як передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки у судове засідання не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5 ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення, а саме 29.05.2025.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області №1119 від 19 листопада 2019 визначено ТзОВ «Нафтогаз Тепло» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води на території Новояворівської міської ради.

Судом встановлено та не оспорюється учасниками справи що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить відповідачу та від`єднана від системи централізованого опалення та обладнана індивідуальною системою опалення.

26 листопада 2019 року, 22 жовтня 2020 року, 14 жовтня 2021 року, 18 листопада 2022 року, 27 жовтня 2023 року представниками ТОВ «Нафтогаз Тепло» було складено акти про те, що на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , надано послуги з постачання теплової енергії.

ТзОВ «Нафтогаз Тепло» скеровувало вимоги про сплату заборгованості та попередження про звернення до суду з позовом про стягнення коштів на адресу ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з листопада 2019 року до січня 2024 року заборгованість складає 6754, 71 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості по платі за абонентське обслуговування за період з 01 листопада 2021 року до 31 січня 2024 року заборгованість складає 1556, 58 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості 3 % річних та інфляційної складової за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість складає 29,72 грн та 107,71 грн.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів;

При цьому, такому праву прямо відповідає визначений у ч. ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг,отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 21 вказаного Закону одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги,що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно,з гарантованим рівнем безпеки,обсягу,температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача,який визначається як сума тарифів на виробництво,транспортування та постачання теплової енергії. Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 22 вказаного Закону, одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги,що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску. Параметри якості гарячої води повинні відповідати встановленим законодавством вимогам. Послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору,що укладається з урахуванням особливостей,визначених цим Законом,та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України,якщо інше не передбачено законом. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, визначаються та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність.

Так, правовідносини з надання житлово-комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання теплової енергії та гарячої води у багатоквартирному будинку, регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (далі - Правила № 830), Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 № 1182 (далі - Правила № 1182) та іншими нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 64, 67, 68, 162 Житлового кодексу України та ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", Постанови КМУ від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", чинної на час існування спірних правовідносин, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін.

Відповідно до ст. 10 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду, Закону України Про житлово-комунальні послуги, п. 7, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 12 Постанови КМУ № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», чинної на час існування спірних правовідносин, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку.

Пунктом 35 Правил № 830 передбачено, що розрахунковим періодом для оплати сложитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дая місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором.

В контексті п. 45 Правил № 830 та п. 45 Правил № 1182 індивідуальний споживач зобов?язаний, в тому числі оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування.

Як встановлено та описано вище, квартира ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , відокремлена від системи централізованого опалення.

Житловий будинок АДРЕСА_1 обладнано вузлом комерційного обліку теплової енергії марки MULTICAL 602, заводський №69953183. Даний прилад комерційного обліку теплової енергії опломбовано та прийнято на комерційний облік, що підтверджується Актом опломбування приладу комерційного обліку теплової енергії від 28 вересня 2023 року.

Відповідно до ст. 17 Закону «Про житлово-комунальні послуги» та 4.4 ст.10 Закону «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії здійснюється згідно Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315 (далі - Методика), яка встановлює порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі/будинку послуг, обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати.

Загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загально-будинкових потреб на опалення будівлі/будинку та сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Пунктом 14 Правил № 830 визначено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов?язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньо-будинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року №315.

Крім того, у відповідності до п. 38 Правил № 830 споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо-будинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Згідно з п. 45 Правил № 830 індивідуальний споживач зобов?язаний в тому числі у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загально-будинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо-будинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Відповідно до пункту 12 розділу 4 Методики № 315 обсяг теплової енергії, витрачений на загально-будинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об?ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

Таким чином, плата за надані відповідачу послуги за вказаною адресою розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

Отже, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивач належним чином надавав послуги з постачання теплової енергії, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, чим спричинив заборгованість перед ТзОВ «Нафтогаз Тепло» у сумі 6955,14 грн.

Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунках, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, оскільки такі відповідачем не спростовано.

Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені.

Зазначені обставини, які описано вище, на думку суду, є достатньою підставою для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви ТзОВ «Нафтогаз Тепло» сплатило судовий збір в розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 01 квітня 2024 року та від 12 травня 2023 року.

Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 206, 223, 259, 263-265 Цивільного кодексу України, суд

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» заборгованість у загальному розмірі 6955 (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 14 копійок, яка складається із: заборгованості за послуги з постачання теплової енергії 4951 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят одну) гривню 45 копійок, заборгованості із плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії 863 (вісімсот шістдесят три) гривні 41 копійка, заборгованість із плати за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води 939 (дев`ятсот тридцять дев`ять) гривень 85 копійок, інфляційного збільшення 170 (сто сімдесят) гривень 71 коп, трьох процентів річних 29 (двадцять дев`ять) гривень 72 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне найменування сторін:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло», , адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складене і підписане 29 травня 2025 року.

Суддя Ю.М.Колтун