Справа № 201/4945/25
Провадження № 2-н/201/154/2025
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

28 травня 2025 року місто Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Демидова С.О., ознайомившись із матеріалами заяви Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані електронно комунікаційні послуги ,-

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2025 року Приватне акціонерного товариства «ВФ Україна» звернулось до Соборного районного суду міста Дніпра із заявою, в якій просить видати судовий наказ, яким стягнути заборгованість за надані електронно комунікаційні послуги в розмірі: 3164,34 грн.

Ознайомившись з матеріалами заяви про видачу судового наказу, суд приходить до висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу у зв`язку із наступним.

Згідно із ч. 3 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу (частина друга статті 167 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (частина третя статті 163 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

У заяві Товариство просить видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованості за надані електронні комунікаційні послуги в сумі 3164,34 грн., судового збору в сумі 302,80 грн.

До заяви про видачу судового наказу Товариство долучило: копію замовлення з особовим рахунком № НОМЕР_1 від 20 лютого 2022, підписаного Товариством і ОСОБА_1 , рахунок за надані послуги за період з 01 березня 2022 до 31 березня 2022, деталізовану інформацію про розрахунки за надані послуги.

Однак взагалі не надано договору про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку, Умови користування, в редакції чинній на час укладення договору.

Будь-яких доказів, які підтверджували б конкретний розмір плати за послуги рухомого (мобільного) зв`язку за договором матеріали заяви не містять.

За таких обставин, суддя позбавлений можливості перевірити правильність нарахування сум, які належить сплатити боржниці, і, як наслідок, встановити безспірність заявленої заборгованості.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 160, 161, 163-165, 169, 170, 258-261, 353-355ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВІИВ:

Відмовити Приватному акціонерному товариству «ВФ Україна» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за надані електронно комунікаційні послуги з ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова