ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року

м. Київ

справа № 686/18578/23

провадження № 61-1355св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову Хмельницького апеляційного суду, у складі колегії суддів: Талалай О. І., Корніюк А. П., П`єнти І. В., від 13 січня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У липні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») про скасування державної реєстрації права власності, зобов`язання провести документальне оформлення та державну реєстрацію документів про право власності на квартиру і видати документи.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 працював в Хмельницькому обласному управлінні Ощадного банку України.

3. Позивач вказував, що на підставі ордера на житлове приміщення № 003 серії ХМ від 10 травня 1994 року, виданого Хмельницьким обласним управлінням Ощадного банку України, його сім`я вселилась у квартиру АДРЕСА_1 і з того часу ця квартира є їх зареєстрованим місцем проживання, вони несуть всі витрати по утриманню квартири та сплачують комунальні платежі.

4. У 2006 році з метою приватизації займаного житла позивачі звернулись до Хмельницького обласного управління Ощадного банку України із заявою про передачу житла в їхню спільну часткову власність відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

5. Розпорядженням Хмельницького обласного управління Ощадного банку України від 19 грудня 2006 року № 509 квартиру

АДРЕСА_1 передано їм у спільну часткову власність. Проте свідоцтво про право власності на квартиру не видано.

6. У травні 2023 року позивачі звернулись із заявою про проведення державної реєстрації права власності на вказане житло, однак рішенням державного реєстратора № 67808358 від 30 травня 2023 року було відмовлено в проведенні реєстрації з тих підстав, що право власності на спірну квартиру зареєстровано за іншим власником.

7. Посилаючись на викладене та остаточно сформулювавши позовні вимоги, позивачі просили суд:

- скасувати державну реєстрацію права власності АТ «Ощадбанк» на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 39 кв. м;

- зобов`язати відповідача провести документальне оформлення та державну реєстрацію права власності в порядку приватизації, відповідно до розпорядження Хмельницького обласного управління Ощадного банку України від 19 грудня 2006 року № 509, на вказану квартиру і видати необхідні документи.

8. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13 вересня 2023 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

9. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду, у складі судді

Мазурок О. В., від 28 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

10. Суд першої інстанції вважав, що спірна квартира не належить до державного житлового фонду і не підлягає приватизації. Квартира на праві приватної власності належить АТ «Ощадбанк», яке є юридичною особою приватного права і не має статусу ні органу місцевого самоврядування, ні державного підприємства, установи, організації, або органу державної влади. На час видачі ордеру позивачу, Хмельницьке обласне управління Ощадбанку України було відокремленим структурним підрозділом ВАТ «Державний ощадний банк України» і не мало статусу юридичної особи та не було наділене повноваженнями видавати розпорядження про приватизацію майна.

11. За цих обставин суд дійшов висновку про недотримання порядку надання в користування ОСОБА_1 та членам його сім`ї спірної квартири, недійсність ордеру № 003 серії ХМ від 10 травня 1994 року, незаконність вселення ОСОБА_1 та членів його сім`ї у спірну квартиру і подальшого їх проживання у цій квартирі.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

12. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 13 січня 2025 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 28 травня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову. Зобов`язано АТ «Ощадбанк» провести документальне оформлення приватизації квартири АДРЕСА_1 за заявою ОСОБА_1 і членів його сім`ї, зареєстрованої 08 грудня 2006 року. В іншій частині позову відмовлено.

13. Колегія суддів встановила, що згідно з розпорядженням Хмельницького обласного управління Ощадного банку України від 19 грудня 2006 року № 509 квартиру в порядку приватизації передано в спільну часткову власність громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , однак не видано свідоцтво про право власності.

14. При вирішенні судами спорів щодо приватизації житла належним способом захисту у разі порушення такого права є визнання безпідставною відмови органу приватизації передати у приватну власність квартиру, із покладенням на відповідача обов`язку оформити приватизацію житлового приміщення.

15. У зв`язку з наведеним позивач і члени його сім`ї мають право на продовження приватизації квартири, у якій проживають, та отримання свідоцтва про право власності на квартиру.

16 . Реєстрація права власності на квартиру за відповідачем, не перешкоджає приватизації квартири, а тому вимоги про скасування державної реєстрації права власності АТ «Ощадбанк» на спірну квартиру не підлягають задоволенню, як і вимоги про зобов`язання провести реєстрацію права власності на квартиру та видати необхідні документи.

17. Після отримання свідоцтва про право власності на квартиру, позивачі не позбавлені права самостійно звернутися до відповідного органу з приводу реєстрації права власності на нерухоме майно.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

18. У касаційній скарзі АТ «Ощадбанк» просить постанову Хмельницького апеляційного суду від 13 січня 2025 року скасувати, залишивши в силі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 травня

2024 року.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

19. 30 січня 2025 року АТ «Ощадбанк» подало касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду від 13 січня 2025 року у справі № 686/18578/23.

20. Ухвалою Верховного Суду від 17 лютого 2025 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи, які у березні 2025 року надійшли до Верховного Суду.

21. Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2025 року зупинено, до закінчення перегляду в касаційному порядку, виконання постанови Хмельницького апеляційного суду від 13 січня 2025 року в частині зобов`язання АТ «Ощадбанк» провести документальне оформлення приватизації квартири АДРЕСА_1 .

22. Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

23. Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 14 березня 2017 року у справі № 800/323/16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, від 11 жовтня 2023 року у справі № 756/8056/19, у постановах Верховного Суду від 05 серпня 2019 року у справі № 761/28893/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 12 грудня 2019 року у справі № 207/3776/15, від 29 грудня 2020 року

у справі № 0940/2206/18, від 28 квітня 2021 року у справі № 755/3293/16-ц,

від 14 червня 2021 року у справі № 308/8567/20, від 04 серпня 2021 року

у справі № 711/3032/19, від 26 квітня 2022 року у справі № 645/971/20,

від 26 квітня 2022 року у справі № 761/15392/19, від 01 червня 2022 року

у справі № 757/32778/19, від 31 серпня 2022 року у справі № 286/1831/19,

від 02 листопада 2022 року у справі № 685/1008/20, від 26 квітня 2023 року

у справі № 344/1350/21, від 08 червня 2023 року у справі № 705/2298/16-ц,

від 01 листопада 2023 року у справі № 205/6867/20, від 07 грудня 2023 року

у справі № 205/8555/18, від 10 січня 2024 року у справі № 501/1672/22,

від 17 січня 2024 року у справі № 441/1159/21, від 14 лютого 2024 року

у справі № 450/3208/18, від 17 квітня 2024 року у справі № 211/5952/21,

від 22 квітня 2024 року у справі № 279/1834/22, від 03 липня 2024 року

у справі № 759/17146/20, від 10 липня 2024 року у справі № 760/10769/22,

від 28 серпня 2024 року у справі № 463/5133/23, від 09 жовтня 2024 року

у справі № 643/4629/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

24. Заявник вказує, що банк володіє спірною квартирою не на праві повного господарського відання або оперативного управління, а на праві приватної власності, а тому спірне майно не підпадає під дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Спірна квартира ніколи не належала до державного житлового фонду, а отже не підлягає приватизації.

25. Зауважує, що ні в АТ «Ощадбанк», ні у філії - Хмельницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» не створювався та не діяв орган з приватизації,

в тому числі станом на 08 грудня 2006 року, оскільки банк не є органом місцевого самоврядування, державною установою, підприємством чи організацією. Законодавством України і установчими документами АТ «Ощадбанк» не передбачено можливості вчинення посадовими особами банку дій, пов`язаних із приватизацією будь-якого майна, належного банку, як і не передбачено проведення документального оформлення приватизації спірної квартири.

26. Вважає, що апеляційний суд, зобов`язавши АТ «Ощадбанк» провести документальне оформлення приватизації спірної квартири за заявою позивача і членів його сім`ї, вийшов за межі своїх повноважень та перебрав на себе невластиві суду функції, втрутившись у діяльність суб`єкта господарювання приватного права, протиправно примушуючи такого суб`єкта до вчинення певних дій.

27. Наполягає, що відсутні умови для припинення права власності

АТ «Ощадбанк» на спірну квартиру, а банк протиправно позбавлений права власності на майно. Висновки апеляційного суду щодо належності спірного майна до державної власності є помилковими, а постанова апеляційного суду є невмотивованою.

28. Зазначає, що апеляційний суд вийшов за межі заявлених позовних вимог, оскільки резолютивна частина оскарженої постанови не відповідає заявленим вимогам.

29. Також апеляційний суд при постановленні оскарженої постанови не застосував наслідки пропуску строку позовної давності, який сплив у

2009 році, оскільки, отримавши 19 грудня 2006 року розпорядження про приватизацію спірної квартири, позивачі були обізнані про невжиття дій щодо видачі їм свідоцтва про право власності на спірне майно.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

30. У лютому 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат

Іваницький А. М. подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскарженої постанови апеляційного суду, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

31. Вказує, що висновки щодо застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду на які послався заявник у касаційній скарзі, стосуються правовідносин, які не є подібними. Зауважує, що частка держави в АТ «Ощадбанк» складає 100%, а будинок, в якому розташована спірна квартира, прийнятий в експлуатацію в статусі житлового будинку. Оскільки

АТ «Ощадбанк» є державним банком і спірне майно є власністю держави та належить до відомчого житлового фонду, воно підлягає приватизації, а апеляційним судом застосовано належний спосіб захисту порушених прав позивачів.

32. Стверджує, що позивачі про порушення свого права дізнались у травні 2023 року, отримавши відмову державного реєстратора в проведенні реєстрації їх права власності щодо спірної квартири.

33. Вважає, що апеляційний суд не вийшов за межі своїх повноважень та розглянув справу з тих підстав, які були заявлені в суді першої інстанції, сформулювавши резолютивну частину з метою виконання судового рішення.

34. У травні 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат

Іваницький А. М. подав до Верховного Суду клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що висновки щодо застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду та на які посилався заявник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Обставини справи, встановлені судами

35. 24 червня 1993 року між управлінням капітального будівництва міської адміністрації та Обласним управлінням Ощадного банку України був укладений договір № 9/12ж, відповідно до умов якого Хмельницьке обласне управління Ощадного банку України приймає на себе зобов`язання купити квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 в 180-квартирному житловому будинку і перерахувати в 10-денний строк суму 88 004 тис. руб. на відповідний рахунок. Покупець вступає у володіння після оплати повної вартості квартири.

36. Відповідно до свідоцтва АДРЕСА_6 на право власності на житло

від 12 січня 1994 року управління капітального будівництва Хмельницької міської адміністрації посвідчує, що квартира АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної власності Обласному управлінню Ощадного банку України. Загальна площа квартири 37,62 кв. м, житлова площа 17,24 кв. м, вартість квартири 56 430 руб . Свідоцтво видано згідно з договором № 9/12ж від 24 червня 1993 року.

37. Відповідно до архівної довідки Хмельницького бюро технічної інвентаризації від 12 березня 2018 року № 256/1/01-18 при перевірці архівних матеріалів на квартиру АДРЕСА_1 встановлено, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на квартиру зареєстровано за обласним управлінням Ощадного банку України на підставі договору № 9/12ж від 24 червня 1993 року та записано в реєстрову книгу за № 10781 від 02 лютого 1994 року.

38. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25 серпня 2023 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за АТ «Ощадбанк».

39. Згідно з протоколом спільного засідання адміністрації і профспілкового комітету обласного управління Ощадного банку України № 140 від 09 березня 1994 року викупленим квартирам АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 ,

АДРЕСА_8 надано статус гуртожитку і виділено ОСОБА_1 однокімнатне приміщення (квартира АДРЕСА_3 ).

40. 10 травня 1994 року Хмельницьке обласне управління Ощадного банку України видало ОСОБА_1 ордер № 003 серії ХМ на жиле приміщення в гуртожитку на право зайняття сім`єю з 4-х осіб житлового приміщення, житловою площею 17,24 кв. м, у квартирі

АДРЕСА_1 .

41. У 2006 році ОСОБА_1 подав на ім`я начальника Хмельницького обласного управління Ощадного банку заяву про передачу у спільну часткову власність квартири, яку займає з членами сім`ї на умовах найму, згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Заява ОСОБА_1 була зареєстрована 08 грудня 2006 року.

42. Відповідальною особою був проведений розрахунок площі квартири

АДРЕСА_1 , що приватизується.

43. На підставі розпорядження Хмельницького обласного управління Ощадного банку України від 19 грудня 2006 року № 509 передано в спільну часткову власність громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 .

44. Після видання розпорядження 19 грудня 2006 року № 509 свідоцтво про право власності на квартиру позивачам не видано.

45. Із 19 травня 1994 року у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

46. Згідно з довідкою АТ «Ощадбанк» № 79402 від 13 листопада

2023 року житлові чеки на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_9 не використовувались.

47. Постановою Верховної Ради України від 20 березня 1991 року

із 01 травня 1991 року введений в дію Закон України «Про банки і банківську діяльність» та оголошено власністю України Український республіканський банк Ощадного банку СРСР.

48. 20 травня 1999 року Президент України видав розпорядження

№ 106/99-рп про здійснення заходів щодо перетворення Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України у Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», 100 відсотків акцій якого належать державі.

49. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999 року № 876 перетворено Державний спеціалізований комерційний ощадний банк України (далі - Ощадбанк) на Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - банк) та установлено, що банк є правонаступником прав і обов`язків Ощадбанку. Затверджено статутний фонд банку із закріпленням у власності держави 100 відсотків акцій, що випускаються на величину його статутного фонду.

50. У подальшому тип акціонерного товариства змінювався у 2011 році на публічне акціонерне товариство, у 2019 року - на приватне.

51. Відповідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань частка держави в АТ «Ощадбанк» згідно з реєстром Фонду держмайна України складає 100%.

52. За інформацією управління житлової політики і майна Департаменту інфраструктури міста Хмельницької міської ради від 03 листопада 2023 року, багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_10 прийнятий в експлуатацію в статусі житлового будинку.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

53. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

54. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

55. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

56. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

57. Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність.

58. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

59. За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

60. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

61. Відповідно до статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

62. Ключовим у цьому визначенні є термін «відчуження», який дає змогу відносити приватизацію житла до кола підстав набуття права власності із дотриманням визначеної процедури та сукупності певних юридичних фактів.

63. З матеріалів справи вбачається, що 10 травня 1994 року Хмельницьке обласне управління Ощадного банку України видало ОСОБА_1 ордер

№ 003 серії ХМ на жиле приміщення на право зайняття сім`єю з 4-х осіб житлового приміщення у квартирі

АДРЕСА_1 .

64. Із 19 травня 1994 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою вказаної квартири.

65. ОСОБА_1 разом з членами своєї сім`ї набув право проживання у спірній квартирі як працівник Хмельницького обласного управління Ощадного банку України.

66. У 2006 році ОСОБА_1 подав на ім`я начальника Хмельницького обласного управління Ощадного банку України заяву про передачу у власність квартири згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», яка була зареєстрована 08 грудня 2006 року та містить резолюцію «Погоджую приватизацію 19.ХІІ.06, підпис».

67. Згідно з розпорядженням Хмельницького обласного управління Ощадного банку України від 19 грудня 2006 року № 509 квартиру АДРЕСА_1 передано в спільну часткову власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

68. Після видання розпорядження 19 грудня 2006 року № 509 свідоцтво про право власності на квартиру позивачам не видано.

69. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25 серпня 2023 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за АТ «Ощадбанк».

70. Враховуючи, що:

- ОСОБА_1 разом з членами сім`ї вселився в спірну квартиру на законних підставах, як працівник Хмельницького обласного управління Ощадного банку України, і протягом тривалого часу з 1994 року позивачі добросовісно використовують квартиру як своє житло,

- після звільнення у 1996 році ОСОБА_1 з роботи, на підставі його заяви про приватизацію квартири, яка погоджена в установі, що видала ордер на житло, Хмельницьким обласним управлінням Ощадного банку України у 2006 році було видано розпорядження № 509 про передачу житла в спільну часткову власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , чим вчинено дії щодо відчуження спірної квартири на користь позивачів,

- докази скасування чи визнання недійсним розпорядження від 19 грудня 2006 року № 509 в матеріалах справи відсутні,

апеляційний суд дійшов загалом правильного висновку про необхідність захисту житлових прав позивачів, які мають законний інтерес щодо завершення приватизації спірної квартири.

71. Суд першої інстанції, вказуючи на незаконність вселення позивачів у спірне житло, не звернув уваги що відповідач не оспорював право позивачів проживати у спірному житлі та не ставив питання про їх виселення, навпаки власником було вчинено ряд юридично значимих дій, що можуть свідчити про погодження приватизації.

72. За цих обставин заперечення права позивачів на завершення приватизацію спірної квартири суперечить попередній поведінці банку, який погодив приватизацію цього житла та понад 10 років, за відсутності будь-яких пояснень, не вчиняв дій спрямованих на реалізацію правомочностей щодо володіння, користування чи розпоряджання цим майном.

73. Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17).

74. Колегія суддів відхиляє посилання заявника на те, що апеляційний суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки апеляційний суд вирішив спір в межах заявленого предмету та підстав позову.

75. Щодо доводів касаційної скарги про те, що установчими документами АТ «Ощадбанк» не передбачено, у тому числі проведення документального оформлення приватизації спірної квартири, то Верховний Суд зауважує, що це не може бути перешкодою для завершення процедури приватизації.

76. Банк не позбавлений можливості або створити орган приватизації, або укласти з уповноваженими на це органами в межах територіальної громади, договір про надання послуг з приватизації житлового фонду чи делегувати органу місцевого самоврядування відповідні повноваження на приватизацію спірної квартири (див. постанови Верховного Суду від 23 листопада 2020 року у справі № 615/1011/17, від 09 червня 2021 року у справі № 296/2561/18,

від 29 листопада 2022 року у справі № 346/4211/21).

77. Щодо доводів заявника про пропуск позовної давності, колегія суддів враховує, що у цій справі відсутні відомості про те, що банк після видачі розпорядження про передачу спірної квартири у власність позивачів заперечував їх право на завершення процедури приватизації житла, в якому вони весь час були зареєстровані та безперешкодно проживали.

78. З урахуванням встановлених обставин, висновки апеляційного суду щодо наявності правових підстав для захисту житлових прав позивачів не суперечать висновкам Верховного Суду, на які заявник посилається у касаційній скарзі.

79. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.

80. Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

81. Оскаржена постанова апеляційного суду є достатньо вмотивованою та містить висновки суду щодо питань, які мають значення для вирішення справи.

82. В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що апеляційний суд ухвалив оскаржуване судове рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права.

83. Відповідно до першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального прав. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

84. Колегією суддів не встановлено підстав для закриття касаційного провадження, як того просив представник ОСОБА_1 - адвокат

Іваницький А. М.

85. Виконання судового рішення, яке було зупинено до закінчення перегляду справи в касаційному порядку, необхідно поновити.

Керуючись статтями 400, 410, 415, 416, 418, 419, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

2. Постанову Хмельницького апеляційного суду від 13 січня 2025 року залишити без змін.

3. Поновити виконання постанови Хмельницького апеляційного суду

від 13 січня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович