Справа № 482/926/25
Номер провадження 2-о/482/61/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

30 травня 2025 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Кічули В.М., за участю секретаря судового засідання Алєксєєнко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Одеса цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Новоодеського районного суду Миколаївської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності йому документу - архівної довідки № 18/16/376-25, виданої 19.02.2025 року Миколаївським обласним центром зайнятості, посилаючись на те, що встановлення запитуваного факту йому необхідне з метою підтвердження наявного трудового стажу заявника та реалізації його права на оформлення пенсії.

На обґрунтування своєї заяви вказав, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (відділення в м. Нова Одеса) із заявою про призначення пенсії, однак враховуючи невідповідність прізвища заявника у архівній довідці - «Поливко», виданої Миколаївським обласним центром зайнятості № 18/16/376-25 від 19.02.2025 року, із документами, що посвідчують його особу, виданими на прізвище « ОСОБА_2 », в органах ПФ України йому повідомили про неможливість зарахування в стаж роботи, періоду, визначеного у даній архівній довідці.

Посилаючись на викладене та неможливість в інший спосіб підтвердити свій стаж роботи, заявник просив суд про встановлення факту належності йому вказаної архівної довідки.

Заявник в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про підтримання свої вимог та про слухання справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмові пояснення по справі та заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вимоги заявника підтримав в повному обсязі.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши надані заявником письмові докази, пояснення заінтересованої особи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частино 2 вказаної статті зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 48/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12серпня 1993року №637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відтак, у судовому порядку, відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, місце і час народження, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем, місцем і часом народження особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Частинами 1 та 2 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, відповідно до архівної довідки Миколаївського обласного центру зайнятості № 18/16/376-25 від 19.02.2025 року, виданої ОСОБА_3 , вказано, що в документах з особового складу безробітних Новоодеського районного центру зайнятості за 1998-1999 року значиться, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , був наданий статус безробітного з 28.07.1998 року (наказ від 28.07.1998 року №151), виплату по безробіттю призначено з 21.10.1998 року, та припинено з 18.07.1999 року, ОСОБА_1 був знятий з обліку безробітних 06.09.1999 року.

В паспорті серії НОМЕР_2 , який виданий Новоодеським РВ УМВС України в Миколаївській області від 28 вересня 2010 року зазначено ім`я та дату народження заявника « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ». На 2 сторінці паспорту, де міститься переклад даних заявника з української на російську мову зазначено « ОСОБА_1 ».

В довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої Новоодеською державною податковою інспекцією від 01.11.2004 року, заявник також зазначений « ОСОБА_1 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого виконкомом Новоодеської районної ради депутатів трудящих Миколаївської області від 06 липня 1965 року, ім`я та дата народження заявника зазначено « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Аналогічні анкетні дані заявника вказані російською мовою також у трудовій книжці заявника серії НОМЕР_4 , заповненої вперше 03.03.1987 року, в якій також відображені такі ж дані про перебування заявника на обліку як безробітного за 1998-1999 року, які відображено у архівній довідці Миколаївського обласного центру зайнятості № 18/16/376-25 від 19.02.2025 року.

Зазначені документи підтверджують, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , якому видано архівну довідку Миколаївського обласного центру зайнятості № 18/16/376-25 від 19.02.2025 року, є однією і тією ж особою.

Різниця у написанні прізвища заявника, а саме замість правильного « ОСОБА_4 » неправильне « ОСОБА_5 », є наслідком довільного перекладу прізвища заявника з російської мови « ОСОБА_5 », якою було складено усі документи за часів СРСР, на українську мову.

Системний аналіз наданих заявником доказів дозволяє суду встановити тотожність заявника та особи, якій видано архівну довідку Миколаївського обласного центру зайнятості № 18/16/376-25 від 19.02.2025 року.

Виходячи з викладеного суд вважає доведеним факт належності заявнику зазначеної вище архівної довідки, а відтак заява про встановлення факту належності документа підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про встановлення факту належності документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 Архівної довідки, виданої Миколаївським обласним центром зайнятості № 18/16/376-25 від 19.02.2025 року.

Цей факт встановлено для підтвердження наявного трудового стажу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя В.М. Кічула