ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/617/24Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-з/4817/36/25 Доповідач - Хома М.В.
ПОСТАНОВА (ДОДАТКОВА)

Іменем України

30 травня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

секретар - Дідух М.Є.

з участю представника ТОВ ФК Інвент - адвоката Коновала Р.О., представника ОСОБА_1 - адвоката Деняк В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвент" - адвоката Коновала Руслана Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 адвоката Деняк Вікторії Іванівни на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 30 січня 2025 року та додаткове рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 3 березня 2025 року у цивільній справі №593/617/24 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвент", товариства з обмеженою відповідальністю "Нью віта груп", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: товариство з обмеженою відповідальністю "Терра інвест", приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кисельова Олена Володимирівна, про скасування рішення державного реєстратора та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним позовом.

Рішенням Бережанського районного суду від 30.01.2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Інвент»», ТОВ «Нью віта груп», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ТОВ «Терра інвест», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кисельова О.В., - про скасування рішення державного реєстратора та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено.

Додатковим рішенням Бережанського районного суду від 3.03.2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Інвент 45 000 грн витрат на правничу допомогу адвоката.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 20.05.2025 року апеляційні скарги представника ОСОБА_1 адвоката Деняк В.І. залишено без задоволення. Рішення Бережанського районного суду від 30.01. 2025 року та додаткове рішення Бережанського районного суду від 03.03.2025 року залишено без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ "Фінансова компанія "Інвент" Гуменюк Л.В. зробила відповідну заяву про надання у визначений ЦПК України строк доказів понесених витрат на правничу допомогу, зазначивши, що орієнтовний розмір таких витрат становить 30000 грн.

22.05.2025 року представник ТОВ ФК Інвент - адвокат Коновал Р.О. через систему «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 в користь ТОВ ФК Інвент судові витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в сумі 30000 грн.

До клопотання про ухвалення додаткового рішення адвокат Коновал Р.О. надав докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, зокрема:

довіреність на представництво в судах інтересів ТОВ ФК Інвент адвокатом Коновалом Р.О. від 11.12.2024 року;

договір про надання правової допомоги № 01/12/23 від 01.12.2023 року;

замовлення № 3 від 01.04.2025 року до договору про надання правової допомоги № 01/12/23 від 01.12.2023 року;

акт надання послуг № 5 від 21.05.2025 року до вищевказаного договору про надання правової допомоги;

Крім того, адвокатом Коновалом Р.О. надано докази надіслання заяви про ухвалення додаткового рішення представнику ОСОБА_1 - адвокату Деняк В.І. та ТОВ "Нью віта груп".

30.05.2025 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Деняк В.І. через систему Електронний суд надійшли заперечення щодо поданої адвокатом Коновалом Р.О. заяви про ухвалення додаткового рішення, у яких остання просить зменшити розмір витрат за надану правничу допомогу з 30000 грн. до 5000 грн.

Адвокат Деняк В.І. вважає, що заявлена до відшкодування сума витрат за надану професійну правничу допомогу у розмірі 30000 грн. є завищеною і неспівмірною зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, а її стягнення становитиме надмірний тягар для позивача.

Вважає, що ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги, їх вивчення та аналіз і підготовка правової позиції охоплюється послугою по підготовці відзиву. Крім того, з огляду на зміст відзиву на апеляційну скаргу не вбачається змін правової позиції порівняно із тією, що сформована представником відповідача в суді першої інстанції, що на думку представника позивача підтверджує завищеність суми витрат за надану правничу допомогу.

Звертає увагу, що у справі відсутні будь-які рахунки на оплату або ж платіжні інструкції тощо, котрі би свідчили про факт здійснення оплати ТОВ «ФК «ІНВЕНТ» за надані правничі послуги.

В судовому засіданні представник ТОВ ФК Інвент -адвокат Коновал Р.О. заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав та просив задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - адвоката Деняк В.І. в судовому засіданні просила зменшити розмір витрат за надану правничу допомогу з 30000 грн до 5000 грн, посилаючись на те, що заявлена до стягнення сума є неспівмірною зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг.

Ознайомившись з матеріалами справи, доданими до заяви про ухвалення додаткового рішення доказами розміру понесених витрат на правничу допомогу, запереченнями щодо розміру витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що заява представника ТОВ ФК Інвент - адвоката Коновала Р.О. про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статті 15 ЦПК України.

Відповідно до частини першої, пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2022 року в справі №910/12876/19 суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Представник ТОВ "Фінансова компанія "Інвент" - адвокат Коновал Р.О. надав докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, зокрема:

довіреність на представництво в судах інтересів ТОВ ФК Інвент адвокатом Коновалом Р.О. від 11.12.2024 року;

договір про надання правової допомоги № 01/12/23 від 01.12.2023 року, укладеного між ТОВ ФК Інвент та адвокатом Коновалом Р.О., яким передбачено представлення інтересів клієнта в апеляційних судах;

замовлення № 3 від 01.04.2025 року до договору про надання правової допомоги № 01/12/23 від 01.12.2023 року яким визначено перелік послуг наданих адвокатом, вартість однієї години роботи адвоката 5000 грн., суму винагороди адвоката за надання послуг в апеляційному суді - 30000 грн. та передбачено порядок розрахунків між сторонами;

акт надання послуг № 5 від 21.05.2025 року до вищевказаного договору про надання правової допомоги, де сторонами підтверджено, що адвокатом надано замовнику наступні послуги: ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги у даній справі їх вивчення та аналіз 3 години, вартість за надану послугу 15000 грн.; підготовка відзиву на апеляційну скаргу - 2 години, вартість за надану послугу 10000 грн.; участь в судовому засіданні - 1 година, вартість за надану послугу 5000 грн.

Враховуючи клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Деняк В.І. про зменшення розміру витрат на правничу допомогу у звязку з їх неспівмірністю, проаналізувавши наведені підстави у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а також подані документи, апеляційний суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом відповідача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Колегія суддів зазначає, що акт надання послуг № 5 від 21.05.2025 року не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі. Апеляційний суд виходить з того, що розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

На думку апеляційного суду, наведена в акті послуга ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги у даній справі їх вивчення та аналіз, підготовка правової позиції та підготовка відзиву на апеляційну скаргу є фактично однією і тією ж послугою, яка зводиться до однієї процесуальної дії подання відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України.

Колегія суддів враховує, що правова позиція сторін у справі не змінювалась у суді першої та апеляційної інстанцій, у представника ТОВ "Фінансова компанія "Інвент" - адвоката Коновала Р.О. не було необхідності у вивченні додаткових джерел права, законодавства, що регулює спір у справі. Правова позиція ТОВ "Фінансова компанія "Інвент" була сталою та не змінювалась протягом розгляду спору у суді першої та апеляційної інстанцій. Адвокат Коновал Р.О. надавав правову допомогу ТОВ "Фінансова компанія "Інвент" в обох інстанціях, тому був обізнаний у справі з усіма деталями, що з неї випливають. У суді апеляційної інстанції відбулось лише одне судове засідання.

З огляду на викладене, враховуючи складність справи та виконані роботи (надані послуги), тривалість одного судового засідання у суді апеляційної інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що заявлені представником ТОВ "Фінансова компанія "Інвент" адвокатом Коновалом Р.О. витрати на правничу допомогу в сумі 30000 грн до відшкодування у повному обсязі не підлягають, оскільки, на думку суду, є надмірно завищеними.

Колегія суддів вважає, що існують правові підстави для стягнення з Бернатовича Б.М. на користь ТОВ "Фінансова компанія "Інвент" 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, оскільки такий розмір судових витрат доведений, обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Посилання адвоката Деняк В.І. на те, що у справі відсутні будь-які рахунки на оплату або ж платіжні інструкції тощо, котрі би свідчили про факт здійснення оплати ТОВ «ФК «ІНВЕНТ» за надані правничі послуги адвокатом, на думку колегії суддів є необґрунтованими та не дають підстав для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, виходячи із наступного.

Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі №673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

Керуючись ст.ст.137, 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвент" - адвоката Коновала Руслана Олександровича про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвент" () 10000 грн (десять тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02 червня 2025 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Костів О.З.