Справа № 569/3940/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 6723,05 грн.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 30 квітня 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 від заробітку платника аліментів. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 серпня 2024 року змінено розмір аліментів на 1/6 частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. На кионанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Рівному перебуває виконавче провадження № 75221417. Відповідач не сплачував аліменти на утримання сина, в результаті утворилась заборгованість станом на 30 січня 2025 року в розмірі 10625,89 грн. Оскільки відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини, то у неї, як одержувача аліментів, виникло право на стягнення з ОСОБА_4 пені, як відповідальності за прострочення сплати аліментів.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Заперечення протии позову мотивує тим, що ним сплачувалися та сплачуються на користь позивача аліменти на утримання спільного сина ОСОБА_6 . Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Він жодним чином не ухилявся від сплати аліментів на утримання сина. Сукупний розмір заборгованості за період з 26 квітня 2024 року по 28 лютого 2025 року становив 8301,74 грн та був повністю ним погашений 11 березня 2025 року. Заборгованість у червні, липні, вересні, жовтні, грудні 2024 року взагалі відсутня, навпаки, за ці місяці є переплата. Нині він не працевлаштований, не має постійного заробітку. Окрім того, у нього вкрай незадовільний стан здоров`я. Не дивлячись на незадовільний стан здоров`я, відтак, і відсутність можливості працювати, ним систематично сплачувалися аліменти. До моменту відкриття провадження у цій справі заборгованість була в повному обсязі погашена. Жодних умисних дій з його боку щодо ухилення від сплати аліментів немає, вина відсутня.

Ухвалою від 13 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_3 суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що, враховуюючи розрахунок заборгованості зі сплати аліментів № 117778 від 13 травня 2025 року, розмір неустойки становить 8850,34 грн. З огляду на норми ст.196 СК України просить стягнути неустойку в розмірі 100 відсотків заборгованості становм на 01 січня 2025 року в сумі 6722,58 грн. Позивач не має можливості працевлаштуватися, оскільки дитині ще не виповнилося двох років, а тому несвоєчасна сплата відповідачем аліментів на утримання дитини позбавляє її змоги забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач працездатний, інвалідності не має, отже, може знайти роботу та вчасно сплачувати аліменти.

Представник відповідача позов не визнала з викладених у відзиві на позовну заяву мотивів. Пояснила, що відповідач не вчиняв дій, спрямованих на невиконання рішення суду про стягнення аліментів. В деякі місяці дійсно не вчасно сплачував аліменти, але це пов`язано з відсутністю постійного заробітку, незадовільним станом здоров`я та необхідністю постійного лікування. Попри такі життєві обставини відповідач шукав підробітки, щоб сплатити аліменти.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 30 квітня 2024 року у справі № 569/8016/24 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 квітня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою від 05 червня 2024 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Багнюк Л.О. відкрила виконавче провадження № 75221417 з примусового виконання судового наказу № 569/8016/24, виданого Рівненським міським судом Рівненської області 28 травня 2024 року.

За рорахунком заборгованості зі сплати аліментів № 117778 від 13 травня 2025 року, складеним державним виконавцем Багнюк Л.О. у ВП № 75221417, сукупний розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів за період з 26 квітня 2024 року по 31 грудня 2024 року становить 6722,58 грн.

З наданих сторонами чеків та квитанцій про зарахування аліментів встановлено, що аліменти за квітень 2024 року в сумі 556,58 грн відповідач сплатив 24 червня 2024 року, тобто з простроченням сплати на 54 дні; аліменти за травень 2024 року в сумі 3339,50 грн - 24 червня 2024 року (23 дні); аліменти на липень 2024 року в сумі 3340 грн 05 вересня 2024 року (35 днів); аліменти за серпень 2024 року в сумі 3340 грн 02 жовтня 2024 року (30 днів); аліменти за вересень 2024 року в сумі 3340 грн 22 жовтня 2024 року (21 день); аліменти за жовтень 2024 року в сумі 3340 грн 06 грудня 2024 року (35 днів); аліменти за листопад 2024 року в сумі 3340 грн 13 січня 2025 року (43 дні); аліменти за грудень 2024 року в сумі 3340 грн 01 березня 2025 року (59 днів).

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Право одержувача аліментів на стягнення з платника аліментів неустойки як міри відповідальності за прострочення сплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з моменту набрання законної сили рішенням суду про стягнення аліментів. Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 127/20291/16.

Чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. В разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Тобто, прострочення розпочинається з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені аліменти.

Передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені ) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

За положеннями ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази існування незалежних від відповідача обставин, внаслідок яких виникла заборгованість зі сплати аліментів, у справі відсутні.

Відповідачем на підтвердження стану здоров`я надані медичні документи за період з 07 лютого 2025 року до 25 березня 2025 року. Доказів незадововільного стану здоров`я у період виникнення заборгованості зі сплати аліментів (26 квітня 2024 року 31 грудня 2024 року) матеріали справи не містять.

Покликання відповідача на відсутність постійної роботи та доходів, а відтак, неспроможність своєчасно сплачувати аліменти, суд до уваги не приймає. Відповідач не є особою з інвалідністю, працездатний, доказів відмови відповідачу у працевлаштуванні через стан здоров`я суду не надано, а тому відсутність постійного заробітку не може розглядатися як підстава звільнення від відповідальності за прострочення сплати аліментів.

Докази наявності інших обставин, що спричинили виникнення заборгованості, у справі відсутні.

Оскільки суд не встановив існування незалежних від відповідача обставин, внаслідок яких виникла заборгованість зі сплати аліментів, що свідчить про вину відповідача у виникненні такої заборгованості, наявні підстави для стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Неустойка (пеня) за період з 01 травня 2024 року по 23 червня 2024 року становить 300,55 грн (556,58 грн х 54 днів х 1 %); за період з 01 червня 2024 року по 23 червня 2024 року 768,09 грн (3339,50 грн х 23 дні х 1 %); за період з 01 серпня 2024 року по 04 вересня 2024 року 1168,22 грн (3339,50 грн х 35 днів х 1 %); за період з 01 вересня 2024 року по 01 жовтня 2024 року 1035,25 грн (3339,50 грн х 30 днів х 1 %); за період з 01 жовтня 2024 року по 21 жовтня 2024 року 701,30 грн (3339,50 грн х 21 день х 1 %); за період з 01 листопада 2024 року по 05 грудня 2024 року 1168,82 грн (3339,50 грн х 35 днів х 1 %); за період з 01 грудня 2024 року по 12 січня 2025 року 1435,98 грн (3339,50 грн х 43 дні х 1 %); за період з 01 січня 2025 року по 28 лютого 2025 року 1970,31 грн (3339,50 грн х 59 днів х 1 %). Загальний розмір неустойки становить 8549,12 грн.

Враховуючи, що сума неустойки перевищує 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів (6722,58 грн), стягненню підлягає пеня в розмірі 100 відсотків заборгованості в сумі 6722,58 грн, а отже, позов належить задовольнити.

За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн, від сплати якого позивач звільнена.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи , у разі задоволення позову покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано договір № 24/04/2024 про надання правничої допомоги адвокатом від 24 квітня 2024 року, укладений між адвокатом Омельчук Т.В. та ОСОБА_3 , додатковий договір № 3 до договору № 24/04/2024 про надання правничої допомоги адвокатом від 24 квітня 2024 року, укладений 26 січня 2025 року, розрахунок № 1 суми судових витрат, пов`язаних з наданням послуг за договором про надання правової допомоги від 24 квітня 2024 року № 24/04/2024 та додаткового договору до цього № 3, складений 13 травня 2025 року квитанцію до прибуткового касового ордера № 26/01/2025 від 26 січня 2025 року. Розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу становить 4000 грн.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Враховуючи категорію та складність справи, об`єм доказової бази, пропорційність витрат (4000 грн) до предмета спору з урахуванням ціни позову (6722,58 грн), а також критерії розумності та справедливості, з відповідача належить стягнути на користь позивача 2000 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 6722 (шість тисяч сімсот двадцять дві) грн 58 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2000 (дві тисячі) грн у відшкодування судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1211 (одну тисячу двісті оинадцять) грн 20 коп судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі :

позивач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складене 27 травня 2025 року.

Суддя