Справа № 128/2748/21
УХВАЛА

26 травня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., вивчивши заяву позивача про відвід головуючій судді від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 "про визнання договорів дарування недійсними", -

ВСТАНОВИЛА:

28.04.2025 позивач подав до канцелярії суду заяву про відвід головуючій судді Саєнко О.Б. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів дарування недійсними.

Вивчивши заяву про відвід судді , суд вважає за необхідне повернути її позивачу виходячи з такого.

Право на подачу учасником справи заяви про відвід головуючого судді, її зміст, підстави та порядок вирішення такої заяви, регламентуються ст.ст.36-40 ЦПК України.

При цьому, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Так, у заяві про відвід головуючій судді Саєнко О.Б. від розгляду справи позивач ОСОБА_1 неодноразово використовує інвективну лексику відносно судді Саєнко О.Б., суддів Вінницького районного суду та працівників суду, суддів Вінницького міського суду , а також до адвокатів та учасників цивільної справи, з очевидним виявом неповаги до їх честі та гідності.

У постанові Великою палати Верховного суду від 13.03.2019 у справі 199/6713/14-ц зазначено, що « нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Велика Палата Верховного Суду переконана, що використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України. У справі N 199/6713/14-ц суди першої й апеляційної інстанцій розглянули скаргу незважаючи на те, що скаржник неодноразово у скарзі нецензурно, використовуючи лайливі слова, характеризував державного виконавця та його роботу. Велика Палата Верховного Суду вважає такі дії скаржника виявом неповаги до суду й інших учасників процесу та констатує, що подання такої скарги є зловживанням скаржником його процесуальним правом, невиконанням обов`язку керуватися завданням цивільного судочинства ».

Європейський суд з прав людини застосовуючи підпункт "а" пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах "Ржегак проти Чеської Республіки" від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява N 67208/01), "Дюрінже та Грандж проти Франції" від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви N 61164/00 і N 18589/02)).

Згідно до положень, викладених в ч. 4 ст.44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Отже суд визнає заяву позивача про відвів головуючої судді у справі з таким змістом, - зловживанням процесуальним правом позивача на її подачу, а тому повертає її ОСОБА_1 .

Керуючись ч.3 ст. 44, ст.ст.260,353 ЦПК України, суддя-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючій судді Саєнко Олені Борисівні від розгляду цивільної справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів дарування недійсними, - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви про відвід судді не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя Олена САЄНКО