Справа № 466/6207/24
Провадження № 2/466/456/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Єзерського Р.Б.

з участю секретаря Свита А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом адвоката Яцишина Андрія Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

06 червня 2024р. адвокат Яцишин Андрій Володимирович, який представляє інтереси ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 загальною площею 21,8 кв.м в порядку спадкування за заповітом; припинити режим майна спільно сумісної власності на квартири АДРЕСА_1 загальною площею 21,8 кв.м.; визначити, що розмір частки ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 загальною площею 21,8 кв.м становить 1/2 частки такої квартири.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом від 27.02.2012 року, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До смерті спадкодавцю належала на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_2 , квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Після смерті спадкодавця позивач звернулась із заявою до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Коцюруби Лариси Ярославівни про оформлення права власності на спадкове майно. Листом Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Коцюруби Лариси Ярославівни від 17.04.2024 року відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, у зв`язку з тим, що не визначена частка спадкодавця у спільній сумісній власності на спадкове майно. У зв`язку з наведеним, позивач змушена звертатись до суду із даною позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно та виділення частки.

Представник позивача ОСОБА_4 подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про місце, час та дату судового засідання, відзиву на позовну заяву до суду не подавала.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Коцюрубою Л.Я. від 27.02.2012 за реєстровим №365, згідно з яким усе майно спадкодавець ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 звернулась із заявою до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Коцюруби Лариси Ярославівни про оформлення права власності на спадкове майно.

Листом приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Коцюруби Лариси Ярославівни № 21/01-16 від 17.04.2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право нам спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки не визначена частка квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка є у спільній сумісній власності та входить до складу спадкового майна.

Відповідно до Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 22.11.2004, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належала на праві спільної сумісної власності гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що також стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6144889 від 06.01.2005.

Згідно ч.1 ст. 1216 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Частиною 1 ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України частки у спільній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено законом або договором.

Частиною 3 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що в разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Аналізуючи наведені норми закону, слід вважати, що при поділі (виділі) часток у майні, яке перебуває у спільній сумісній власності, в тому числі й визначенні, законом фактично встановлюється презумпція рівності таких часток.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

З огляду на те, що після смерті ОСОБА_3 , якій на праві спільної сумісної власності разом з відповідачем ОСОБА_2 належала квартира за адресою: АДРЕСА_2 , спадкоємець ОСОБА_1 не може належним чином оформити свої права на частину вказаної квартири, оскільки на момент смерті спадкодавця частка у спільній сумісній власності не була визначена, відтак належним способом захисту буде визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 вказаної квартири в порядку спадкування за заповітом, та слід визначити, що розмір частки ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_3 становить 1/2 частки такої квартири, що є наслідком припинення спільної сумісної власності вказаної квартири.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати у розмірі 3633,60 грн.

Керуючись ст.ст. 4,10,81,263-265 ЦПК України, ст.ст. 355, 368, 370, 372, 1216, 1218, 1226, 1268 ЦК України, суд, -

ухвалив:

позовні вимоги адвоката Яцишина Андрія Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 до ОСОБА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 загальною площею 21,8 кв.м в порядку спадкування за заповітом.

Припинити режим майна спільно сумісної власності на квартири АДРЕСА_1 загальною площею 21,8 кв.м.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 загальною площею 21,8 кв.м становить 1/2 частки такої квартири.

Стягнути з ОСОБА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 сплачений позивачем при поданні даного позову судовий збір у розмірі - 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн., 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. Б. Єзерський