Справа № 359/485/25
Номер провадження 2-др/373/8/25
29 травня 2025 року м. Переяслав
Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Опанасюка І.О.,
з участю секретаря судових засідань Бутович Я.О.,
представника позивача адвоката Левченко С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі № 359/485/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
Рішенням Переяславського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2025 року було задоволено цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 2800,00 (дві тисячі вісімсот) доларів США. Також, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Представником позивача в судових дебатах була зроблена заява про подання ним розрахунку витрат з правничої допомоги, які поніс його клієнт і необхідності ухвалення додаткового рішення з цього питання в поряду ст. 264 ЦПК України.

22 травня 2025 року на адресу канцелярії Переяславського міськрайонного суду Київської області, адвокатом Левченко С.М. було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому представник позивача просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на правничу допомогу в сумі 16 000, 00 гривень.

Представник відповідача подав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги в якому просив відмовити в задоволенні зави про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі. Аргументуючи свою позицію адвокат Петренко П.І. зазначив, що підтвердженням оплати адвоката є , зокрема платіжний документ №202962074 від 30.12.2024 підтверджує сплату Рябокляч Л.О. адвокатських послуг адвокатського бюро «ЛЕВЧЕНКО ГРУП» в розмірі 10 000, 00 гривень. Водночас, в поданому документі, в графі призначенням платежу зазначено «адвокатські послуги» без зазначення конкретного договору, за яким ці послуги надавались (Договір про надання правничої допомоги №3 від 12.11.2024). На думку адвоката Петренко П.І. ця обставина позбавляє суд можливості чітко встановити, що заявлені до стягнення кошти в розмірі 10 000 гривень були перераховані позивачем адвокату Левченко С.М., саме в межах даної справи, і як наслідок, відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень.

Відповідач підтримав позицію викладену адвокатом Петренко П.І.

В судовому засіданні представник позивача заперечила щодо таких доводів, вказавши що інших договорів про надання правничої допомоги між адвокатськимбюро «ЛЕВЧЕНКО ГРУП» та ОСОБА_1 , окрім як представництво її інтересів у цивільній справі № 359/485/25 не укладалось.

Періоди оплати за послуги адвоката, суми оплати чітко відповідають положенням Договору про надання правничої допомоги №3 від 12.11.2024 та додаткової угоди. При цьому, в платіжному документі №219774951 від 22.05.2024 за яким ОСОБА_1 було перераховано адвокатському бюро «ЛЕВЧЕНКО ГРУП» кошти в розмірі 6 000, 00 гривен в графі призначення платежу чітко вказано «адвокатські послуги. доплата за договором №3 від 12.11.2024», що також підтверджує призначення першого платежу в контексті змісту договору в якому ціна була визначена у фіксованому розмірі 16000 гривень.

Просила задовольнити її заяву.

Позивач в судове засідання не прибула.

В силу ч. 4 ст. 270 ЦПК, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, доводи викладені в заяві представника позивача і думку представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом при постановленні рішення не вирішувалось питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, понесених позивачем ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи та рішення Переяславського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2025 року, представник позивача звернувся із заявою про стягнення судових витрат до закінчення судових дебатів.

П`ятиденний термін для подання заяви та доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу понесених позивачем, адвокатом Левченко С.М. дотримано.

Представником позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу до заяви додано: Договір про надання правничої допомоги від 12 листопада 2024 року №3; Додаткову угоду №1 від 24.11.2024 до договору №3, якою визначена загальна вартість послуг адвоката Левченко С.М. (керуючої адвокатського бюро «ЛЕВЧЕНКО ГРУП») в розмірі 16 000 гривень, які включають в себе підготовку процесуальних документів та представництво в суді інтересів Рябокляч Л.О; платіжний документ №202962074 від 30.12.2024 підтверджує сплату Рябокляч Л.О. адвокатських послуг адвокатського бюро «ЛЕВЧЕНКО ГРУП» в розмірі 10 000, 00 гривень (передплата в такому розмірі визначена у п. 1.1. Додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги №3 від 12.11.2024; платіжний документ №219774951 від 22.05.2024 підтверджує сплату Рябокляч Л.О. адвокатських послуг адвокатського бюро «ЛЕВЧЕНКО ГРУП» в розмірі 6 000, 00 гривень (решта сплати за послуги адвоката по закінченню розгляду справи).

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За цих обставин, надаючи оцінку вартості послуг у контексті їх співмірності суд вважає що послуги адвоката Левченко С.М. оцінені відповідно до обсягу проведеної нею роботи.

Стосовно доводів адвоката Петренко П.І. про відсутність підтвердження оплати витрат за правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правничої допомоги має бути зазначено, яка саме професійна правнича допомога буде надаватись адвокатом і яка її вартість, і виходячи з положень ст. 137 ЦПК та ст. 19, 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ці витрати підлягають компенсації.

Виходячи із сталої практики Верховного Суду з даних питань, відшкодуванню підлягають, в тому числі витрати, які вже були сплачені, відповідною стороною згідно з умовами договору, при цьому закон не вимагає наявності в платіжному документі вказівки на номер договору для підтвердження витрат на адвоката. Для підтвердження витрат достатньо договору про надання правової допомоги, рахунку та квитанції про оплату послуг адвоката, за виключенням обставин, коли в самому договорі є умови щодо додаткових доказів оплати.

З урахуванням цього, твердження представника відповідача відхиляються судом.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та надані стороною позивача докази, суд вважає дана заява підлягає задоволенню, на заявлену суму в розмірі 16 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 270, 354, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі № 359/485/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу, надану адвокатським бюро «ЛЕВЧЕНКО ГРУП» в особі адвоката Левченко Світлани Миколаївни в цивільній справі №359/485/25, за договором про надання правничої допомоги від 12 листопада 2024 року у розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя І.О. Опанасюк