КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8893/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Желепи О.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 липня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Колдіної О.О.,-

встановив:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Позивач просив: визнати незаконним та скасувати наказ директора КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» № 32-к від 30 травня 2022 року; зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 на посаді провідного інженера відділу технічного нагляду за будівництвом КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція»; стягнути із відповідача заробітну плату з час вимушеного прогулу із 31 травня 2022 року до дня поновлення на роботі за рішенням суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 працював на посаді провідного інженера відділу технічного нагляду за будівництвом підприємства «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція».

Наказом № 32-к від 30травня 2022 року відповідач призупинив дію трудового договору до відновлення можливості виконувати роботу, але не пізніше припинення або скасування воєнного стану.

Позивач вважає наказ про призупинення дії трудового договору незаконним, оскільки, підприємство не призупиняло своєї діяльності. Після 30 травня 2022 року частину трудових договорів з працівниками було відновлено, на роботу приймались нові працівники.

ОСОБА_1 просить визнати незаконним та скасувати наказ про призупинення дії трудового договору, поновити його на посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 липня 2023 року названий позов задоволено.

Визнанонезаконним та скасовано наказ директора КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» № 32-к від 30 итравня 2022 року про призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 .

Зобов`язано Комунальне підприємство «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» поновити дію трудового договору з ОСОБА_1 на посаді провідного інженера відділу технічного нагляду за будівництвом КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція».

Стягнутоз Комунального підприємства «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату з час вимушеного прогулу із 31 травня 2022 року до 18 липня 2023 року (включно) в розмірі 506 023 грн 84 коп.

Стягнутоз Комунального підприємства «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» в дохід держави судовий збір за поданні позовної заяви в розмірі 6 133 грн 90 коп.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 травня 2024 року апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» задоволено частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 липня 2023 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судових витрат змінено, визначивши, що стягненню з Комунального підприємства «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» на користь ОСОБА_1 підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 273 897 грн 93 коп та в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3 680 грн 34 коп.

В іншій частині рішення суду залишенобез змін.

Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 30 травня 2024 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано, справу в зазначеній частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Визначаючи середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 506 023 грн 84 коп., судом першої інстанції враховано: термін вимушеного прогулу - 296 робочих днів, період з 31 травня 2022 року по 18 липня 2023 року та середньоденний заробіток в розмірі 1 709 грн 54 коп.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 506 023 грн 84 коп.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 21 листопада 2017 року працював на посаді провідного інженера відділу технічного нагляду за будівництвом підприємства «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція».

Наказом № 32-к від 30травня 2022 року відповідач призупинив дію трудового договору до відновлення можливості виконувати роботу, але не пізніше припинення або скасування воєнного стану.

Обгрунтовуючи позовну заяву, ОСОБА_1 зазначає, що після 30 травня 2022 рокучастину трудових договорів з працівниками було відновлено, на роботу приймались нові працівники. Позивач вважає наказ про призупинення дії трудового договору незаконним, оскільки, підприємство не призупиняло своєї діяльності. ОСОБА_1 вважає, що його позбавлено можливості виконувати свої посадові обов`язки та порушено його трудові права.

Позивач просив: визнати незаконним та скасувати наказ директора КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» № 32-к від 30 травня 2022 року; зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 на посаді провідного інженера відділу технічного нагляду за будівництвом КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція»; стягнути із відповідача заробітну плату з час вимушеного прогулу із 31 травня 2022 року до дня поновлення на роботі за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженим ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», яким визначені особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Частинами 2та 3 статті 1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.

Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. У разі прийняття рішення про скасування призупинення дії трудового договору до припинення або скасування воєнного стану роботодавець повинен за 10 календарних днів до відновлення дії трудового договору повідомити працівника про необхідність стати до роботи.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Так, Верховним Судом постанову Київського апеляційного суду від 30 травня 2024 року скасовано в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд зазначив, що здійснюючи розрахунок середнього заробітку ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції взяв до уваги надану КП «Київбудреконструкція» довідку щодо доходів позивача, яка містить інформацію, що ним відпрацьовано 30 і 29 днів у грудні 2021 року та січні 2022 року, відповідно. При цьому, апеляційний суд не звернув уваги на те, що фактично у вказані місяці було 22 та 19 робочих днів.

На виконання вимог постанови Верховного Суду від 19 лютого 2025 року колегією суддів здійснено розрахунок середнього заробітку ОСОБА_1 .

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком № 100.

Відповідно до п. 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів / годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Положенням п. 2 Порядку № 100 передбачено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Колегією суддів встановлено, що наказом № 32-к від 30травня 2022 року відповідач призупинив дію трудового договору із позивачем.

Так, згідно наказу № 7 від 15 березня 2022 року про запровадження режиму простою на підприємстві у зв`язку із введенням військового стану за період з 16 березня 2022 року по 30 квітня 2022 року позивачу виплачено компенсацію за вимушений прогул в розмірі 2/3 частини посадового окладу.

Згідно з абзацом 6 пункту 2 Порядку № 100 час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду.

Враховуючи, що за протягом березня 2022 року та квітня 2022 року за ОСОБА_1 заробіток зберігався частково, відтак, вказаний період виключається із розрахункового періоду.

З витягу електронного реєстру листків непрацездатності встановлено, що ОСОБА_2 з 01 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року перебував на лікарняному. Відтак, колегія суддів вважає, що останніми повними місяцями роботи ОСОБА_2 слід вважати грудень 2021 року та січень 2022 року.

Відповідно до довідки щодо нарахованого та виплаченого доходу від 15 квітня 2024 року за № 058/247/2-372, заробітна плата ОСОБА_1 за грудень 2021 року склала 23 445 грн 00 коп., заробітна плата за січень 2022 року склала 32 087 грн 72 коп.

Робочі дні у грудні 2021 року - 22 ; робочі дні у січні 2022 року - 19.

Середньоденна заробітна плата складає ((23 445 грн 00 коп. + 32 087 грн 72 коп.) : 41 робочий день) 1 354 грн 46 коп.

Кількість днів (період) - 295 днів.

Середній заробіток становить 399 565 грн 70 коп. (1 354 грн 46 коп. х 295).

Отже, враховуючи положення ч. 3 ст. 235 КЗпП України з КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 399 565 грн 70 коп.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув своєї уваги на вищенаведені положення постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 щодо розрахунку середнього заробітку та дійшов до помилкового висновку щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 середнього заробітку у розмірі 506 023 грн 84 коп.

Враховуючи, що Верховним Судом постанову Київського апеляційного суду від 30 травня 2024 року скасовано в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відтак, рішення суду від 18 липня 2023 року в іншій частині позовних вимог апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріальногоправа.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 18 липня 2023 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ухвалено з порушенням норм процесуального права, відтак підлягає зміні зі зменшенням розміру середнього заробітку з 506 023 грн 84 коп. до 399 565 грн 70 коп. та розміру судового збору за подання позовної заяви з 6 133 грн 90 коп. до 5 069 грн 27 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 липня 2023 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судових витрат змінити, зменшивши розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулуз 506 023 грн 84 коп. до 399 565 грн 70 коп. та розмір судового збору з 6 133 грн 90 коп. до 5 069 грн 27 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 27 травня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: О.В. Желепа

С.Г. Музичко