Справа № 398/6037/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2025 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді Гайдар Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Іваненко Н.Л.

представника позивача адвоката Руссу Н.О. ( в режимі відеоконференції)

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» та ОСОБА_3 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди,

У С Т А НО В И В:

В провадженні Олександрівського районного суду Кіровоградської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» та ОСОБА_3 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди.

11.03.2025 року ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області Гайдар Н.І. прийнято до свого провадження вищевказану справу, яка надійшла за підсудністю від Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

До початку судового засідання представник відповідача заявила клопотання про витребуванні доказів в МСТБУ, зокрема документи щодо проведення оцінки завданих збитків представником ТДВ «Міжнародна страхова компанія» та інформацію щодо поновлення розгляду питання щодо здійснення регламентної виплати МСТБУ та результатів такого розгляду ОСОБА_2 з наданням підтверджуючих документів.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала клопотання, просила задовільнити.

Представник позивача заперечила проти задоволення клопотання.

Третя особа в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Розглянувши клопотання про витребування доказів, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Розглядаючи таке клопотання суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Таким чином, учасник справи може звернутися до суду із клопотанням про витребування лише тих доказів, які не має можливості подати/отримати самостійно.

Проте, всупереч п. 4 ч. 2ст. 84 ЦПК України, представником позивача не вказано в клопотанні про вжиті ним заходи для отримання витребуваних доказів самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Крім того, згідно ч.1 ст. 84 ЦПК України, таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч.1 ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно із ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, представником відповідача було пропущено строк для подання клопотання про витребування доказів та не заявлено вимогу суду про поновлення пропущеного строку разом із вказівкою на причини пропуску строку. Будь-яких доказів в обґрунтування неможливості подання зазначеного клопотання у вказаний строк з причин, що не залежали від відповідача представником не зазначено.

Згідно ч.2 ст.83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Крім того, згідно ч.1 ст. 84 ЦПК України, таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Безпідставне поновлення строку є порушенням вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

У п. 47 рішення у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення.

Таким чином, представником відповідача було пропущено строк для подання клопотання про витребування доказів та не заявлено вимогу суду про поновлення пропущеного строку разом із вказівкою на причини пропуску строку. Будь-яких доказів в обґрунтування неможливості подання зазначеного клопотання у вказаний строк з причин, що не залежали від відповідача представник не надала.

Беручи до уваги, що клопотання про витребування доказів було подано з пропуском строків і про поновлення пропущеного строку не заявлено, а також відповідачем не вжиті заходи для отримання цього доказу самостійно, суд вважає, що клопотання про витребування доказів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.83, 84, 120, 126,258-261ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача Шамоти Л.Л. про витребування доказів відмовити.

Повний текст ухвали складено 29.05.2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І.Гайдар