Справа № 451/1326/24 Головуючий у 1 інстанції: Патинок О.П.
Провадження № 22-ц/811/3691/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №451/1326/24 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - адвоката Приймака Володимира Олександровича на додаткове рішення Радехівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову,

в с т а н о в и в :

21 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Радехівського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову.

Позовна заява мотивована тим, що у вересні 2023 року йому поступила пропозиція продати авто «BMW» 750і 4395, 2016 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 за ціною 42000 євро.

Враховуючи, що дане авто ОСОБА_1 не використовував, він вирішив прийняти пропозицію і кошти вкласти в банк у гривні під 15% річних, проте, коли згоди було досягнуто, і позивач пішов у МРЕО займатися переоформленням свого автомобіля, стало відомо, що ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 23 травня 2023 року у цивільний справі №451/488/23 за клопотанням ОСОБА_2 накладено арешт на даний автомобіль.

Ухвалою про забезпечення позову від 23 травня 2023 року у справі №451/488/23 порушилися права третьої особи, яка не є учасником справи. Суд невірно встановив обставини, помилково вважаючи, що власником транспортного засобу є ОСОБА_3 ..

13 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Львівського апеляційного суду щодо скасування незаконного арешту на автомобіль, яка 18 червня 2024 року була задоволена. У зв`язку із забезпеченням позову ОСОБА_1 поніс втрати, а саме : 1)понесені втрати на зменшенні вартості автомобіля у період з вересня 2023 року по червень 2024 року становлять 3611 доларів США; 2) понесені втрати від недоотриманого доходу від планового вкладення виручених від продажу автомобіля коштів на депозитний рахунок під 15% річних становлять 4532,4 доларів США; 3) витрати на правову допомогу на апеляцію, щодо неправильного застосування запобіжного заходу у сумі 30000 грн; 4) моральні втрати понесені через позицію позивача, який відмовлявся від того, щоб зняти арешт на автомобіль і втрати авторитету через неможливість продати своє майно 10000 грн; 5) витратити на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн. Просить позов задовольнити.

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову.

Додатковим рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2024 року клопотання представника відповідача Приймака В.О. про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Ухвалено додаткове рішення у цивільній справі № 451/1326/24; 2-др/451/4/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правову допомогу в сумі 2500 гривень.

Зазначено, що дане рішення є невід`ємною частиною рішення Радехівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2024 року.

Додаткове рішення оскаржили ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 -адвокат Приймак Володимир Олександрович.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивовна тим, що суду апеляційної інстанції необхідно встановити, чи суд першої інстанції діяв неупереджено. Судом першої інстанції не було доведено наявності юрисдикції проводити розгляд справи відповідно до Конституції України та ст.6 Конвенції про основоположні права та свободи людини. Просить скасувати рішення Радехівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2024 року з підстав, що ним було подано апеляційну скаргу на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2024 року.

Апеляційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката Приймака В.О. мотивована тим, що додаткове рішення є незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права.

Судом неправильно було оцінено дійсні обставини справи, та суд дійшов помилкового висновку про обсяг та вартість виконаної адвокатом роботи, не взяв до уваги ціну позову та поведінку позивача під час розгляду справи. Ціна позову була 397499,15 грн., а розмір гонорару адвоката відповідача у даній справі становив 5%. Просить скасувати додаткове рішення Радехівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2024 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 20000 грн.

Судом задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеконференції.

Позивач з`явився в судове засідання в режимі відеоконференції, однак зв`язок з ним перервався.

Відповідно до ч.5 ст.212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції.

Від представника відповідача-адвоката Приймака В.О. надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Згідно з ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на викладене, суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності учасників справи.

Частиною 2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного додаткового рішення, суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення.

Судом встановлено такі обставини.

21 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Радехівського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову.

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову.

31 жовтня 2024 року представник відповідача-адвокат Приймак В.О. подав клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Зазначає, що витрати на надання правничої допомоги підтверджуються: договором про надання правової допомоги від 03.10.2024 року укладеного між Адвокатським об`єднанням «Супрім» та ОСОБА_2 , актом прийому-передачі грошових коштів та актом прийому-передачі наданих послуг.

Додатковим рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правову допомогу в сумі 2500 гривень.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції беручи до уваги характер спірних правовідносин у цій справі, рівень складності та категорію справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), проаналізувавши надані докази на підтвердження розміру таких витрат, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 гривень є завищеним, тому дійшов висновку, що з позивача в користь відповідача необхідно стягнути 2500 гривень витрат на правову допомогу.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Так, судом встановлено, що 03.10.204 між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «СУПРІМ» було укладено договір про надання правової допомоги(а.с.79-81).

Правову допомогу від імені Адвокатського об`єднання «СУПРІМ» позивачу надавав адвокат Приймак В.О., що стверджується ордером про надання правової допомоги (а.с.42).

Згідно п. п. 4.2., 4.3., 4.5. договору про надання правової допомоги гонорар Адвокатського об`єднання за надання юридичних послуг становить 20 000,00, грн., в день договору клієнтом було сплачено аванс у розмірі 10 000,00 грн. Якщо в результаті розгляду справи в суді, суд відмовить у задоволенні позовних вимог до Клієнта , останній зобов`язується сплатити на користь Адвокатського об`єднання решту гонорару у сумі 10 000,00 грн. (а.с.79-81).

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 31.10.2024 Адвокатське об`єднання надало гр. Козак Є.М. правову допомогу на суму 20 000 грн., які складаються із: консультації адвоката та аналізу документів (2 000 грн.); участі в судових засіданнях (2 000 грн.); підготовки, написання, подачі інших процесуальних документів (заяв, клопотань) (1000 грн.); вартості послуг помічника адвоката (500 грн.), інших актів, додатків, заяв, адвокатських запитів (300 грн.); поштових витрат, копіювання, роздруку (200 грн.); гонорар успіху (п. 4.5. договору) (10 000 грн.). (а.с.83).

Згідно акту приймання-передачі грошових коштів від 03.10.2024 на виконання умов п. 4.3. договору про надання правової допомоги від 03.10.2024 ОСОБА_2 сплатив аванс в розмірі 10 000,00 грн.; 31.10.2024 на виконання умов п. 4.5. даного договору ОСОБА_2 сплатив гонорар у розмірі 10 000,00 грн (а.с.82;84).

Зменшуючи розмір витрат на правову допомогу до 2500 грн. суд першої інстанції виходив з того, що згідно з ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Такий висновок суду є правильним та обґрунтованим.

Судом враховано, складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг),час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Зокрема, 07.10.2024 року адвокатом подано відзив на апеляційну скаргу, крім цього, адвокат подавав запит до сервісного центру МВС.

29 жовтня 2024 року адвокат Приймак В.О. брав участь у судовому засіданні в режимі відеокнференції, яке тривало 50 хв.14 сек.

Також суд врахував такі послуги як консультацію та аналіз документів та виходячи з критерію розумності наданих послуг, визначив розмір витрат на правову допомогу, що є співрозмірним із складністю справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться лише до того, що додаткове рішення як невід`ємна частина основного рішення яке він оскаржив, є незаконним.

Разом з тим, апеляційна скарга ОСОБА_1 на основне рішення від 29 жовтня 2024 року повернута ухвалою Львівського апеляційного суду від 31 грудня 2024 року, оскільки позивач не усунув недоліки допущені при поданні апеляційної скарги, зокрема не оплатив судовий збір та не надав доказів надіслання апеляційної скарги учасникам справи.

Інші твердження апеляційної скарги не стосуються предмету оскарження. Автоматизований розподіл справи проведений у встановленому законом порядку. Відводи подані позивачем, вирішені судом відповідно до норм процесуального законодавства.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача-адвоката Приймака В.О. про те, що позивач зловживав своїми процесуальними правами, що призвело до необґрунтованого затягування розгляду справи не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки підготовче засідання було призначено судом на 15 жовтня 2024 року та у ньому постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду на 29 жовтня 2024 року.

29 жовтня 2024 року суд ухвалив рішення, тобто поведінка позивача не вплинула на строки розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги щодо не співмірності стягнутих судом витрат на правову допомогу не спростовують правильних висновків суду першої інстанції. Посилання на те, що ціна позову у цій справі становить 397499,15 грн. не змінювала тих обставин, що адвокату із відповіді на адвокатський запит було відомо, що позивач не був власником автомобіля на який було накладено арешт.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, дотримано процедуру ухвалення додаткового рішення, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе додаткове рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 376 ч.1, 3; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Приймака Володимира Олександровича залишити без задоволення.

Додаткове рішення Радехівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 26 травня 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р. Мікуш

Судді: Т.І. Приколота

Р.В. Савуляк