ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3271/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М.,

за участю секретаря судового засідання Овчаренко К.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Скрипачова В.В.,

представника відповідачки-1 - адвоката Білоуса Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до 1. ОСОБА_2 , 2. ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, встановлення факту прийняття спадщини,

У С Т А Н О В И В:

Зміст позиції Позивача.

28.09.2021 позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до 1. ОСОБА_2 , 2. ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, встановлення факту прийняття спадщини.

Обгрунтував позов наступним.

Його мати ОСОБА_4 (до одруження - ОСОБА_5 , на момент смерті розлучена) та його дід - ОСОБА_6 постійно проживали за аресою: АДРЕСА_1 однією сім?єю, та разом вели домогосподарство. Його мати, ОСОБА_4 , та дід, ОСОБА_7 , проживали та були зареєстровані за АДРЕСА_1 з 1995 року, позивач постійно проживає за цією адресою, з моменту свого народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 і по теперішній час.

Зареєструвати місце постійного проживання позивача за аресою: АДРЕСА_1 після його народження, ні мама ні дід не могли, з якої причини, йому не відомо.

Восени 2017 року позивачу виповнилось 16 років і для отримання паспорта громадянина України йому потрібно було, зареєструвати своє місце проживання. Його мати та тітка - ОСОБА_2 - запропонували позивачу для отримання паспорта громадянина України зареєструватись у квартирі тітки за адресою: АДРЕСА_2 . 10.08.2017 позивач та його тітка, ОСОБА_2 , звернулись з відповідними заявами для проведення реєстрації проживання позивача за адресою АДРЕСА_2 . 15.08.2017 місце проживання позивача було зареєстроване за цією адресою, хоча фактично він продовжував постійно проживати разом з матір?ю та дідом за адресою: АДРЕСА_1 . 07.09.2017 він отримав паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , орган що видав 8034 від 07.09.2017, з зазначенням адреси реєстрації його місця проживання АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача, ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з:

- частки паєнакопичення в ЖБК «Обчислювач-15», варгість частки складає 1 470,00 грн

- частки земельної ділянки АДРЕСА_3 , вартість частки складає 1 163,36 грн.

Дані підтверджуються Свідоцтвом про право на спадщину за законом № 3-1953 та № 3-1959 від 02.12.2010.

На момент смерті матері позивачу було 18 років, він навчався в коледжі на денній формі навчання. Порадившись зі своїми тітками - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та дідом, було вирішено, що позивач з дідом фактично приймають спадщину після смерті матері позивача - ОСОБА_4 , оскільки він з дідом та мамою до моменту її смерті постійно проживали однією сім?єю, вели спільне господарство. З дня смерті матері позивач фактично прийняв спадщину, яка залишилась після неї.

Приписи ч. 3 ст. 1269 ЦК України вказують на те, що якщо спадкоємець на момент смерті спадкодавця проживав з ним однією сім?єю, то така особа вважається такою, що прийняла спадщину, крім випадків подання письмової заяви про відмову від спадщини.

В зв?язку даними обставинами, він з дідом не подавали заяви про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , тому спадкова справа не відкривалась.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дід позивача - ОСОБА_6 , після якого також відкрилась спадщина. Тітки позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в 6-місячний термін після смерті діда позивача (їх батька) подали заяви про прийняття після нього спадщини, аналогічну заяву в той же термін подав і позивач. За цими заявами нотаріус Першої київської нотаріальної контори відкрила спадкову справу № 66975403, номер у нотаріуса № 1484/2020 від 19.12.20. З матеріалів цієї спадкової справи позивач дізнався, що його не визнано спадкоємцем після смерті його мами, а її єдиним спадкоємцем згідно приписів ч. 3 ст. 1269 ЦК України є його дід - ОСОБА_6 .

25.02.2021 він звернувся до нотаріуса і з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_4 . За заявою нотаріус Першої київської нотаріальної контори відкрив спадкову справу № 67263316 від 25.02.2021.

Його тітки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 погоджувались з його позицією, та були не проти, що у разі отримання ним прав на спадщину після матері, їх частка спадкового майна зменшиться, у спадковій справі, яка відкрилась після смерті їх батька (мого діда) та має номер № НОМЕР_2 .

25.02.2021 нотаріус Першої київської нотаріальної контори видав позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в якій відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на (одну четверту) частку паєнакопичення у розмірі 5 880 ,00 грн, що знаходиться в Житлово-будівельному кооперативі «Обчислювач-15», за адресою АДРЕСА_4 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 матері, ОСОБА_4 , так як позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, або правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем. Підтвердженням того, що позивач фактично постійно проживав однією сім?єю з матір?ю, є наступні документи:

- Довідка № 01 ЖБК «Обчислювач-15» від 10.03.2021 про те, що він постійно проживає без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з дня свого народження ІНФОРМАЦІЯ_1 - по теперішній час. Дана довідка видана згідно акту мешканців будинку АДРЕСА_4 від 04.03.2021.

- Довідка вих. № 127 від 03.09.2021 зі Спеціалізованої загальноосвітньої школи 1-3 ступенів № 316 з поглибленим вивченням української мови, про те що позивач з вересня 2008 по травень 2017, проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , навчався в даній школі, яка знаходиться у дворі будинку де він мешкав з матір?ю.

Також позивач зазначив, що підтвердити факт його постійного проживання разом з матір?ю з дня його народження до дня смерті його матері, можуть його - тітки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач жодної заяви про відмову від спадщини, передбаченої ст. 1270 ЦК України, не подавав.

Встановлення судом юридичного факту його постійного проживання з матір?ю вплине на майнові інтереси його тіток - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у спадковій справі № 66975403, номер у нотаріуса № 1484/2020 від 19.12.20 (знаходиться в Першій київській нотаріальній конторі м. Києва).

Просить суд:

1. Установити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своєю матір?ю, ОСОБА_4 , з 03.09.2001 по день смерті матері - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

2. Установити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті його матері ОСОБА_4 , а саме - 1/8 частки паєнакопичення в ЖБК?«Обчислювач-15» та 1/8 частки земельної ділянки АДРЕСА_3 .

На підставі ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 12.10.2021 цивільну справу № 753/19759/21 за позовом ОСОБА_1 до 1. ОСОБА_2 , 2. ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, встановлення факту прийняття спадщини направлено до Солом`янського районного суду м. Києва за підсудністю.

26.07.2022 до Дарницького районного суду м. Києва на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 22.12.2021 надійшла цивільна справа № 753/19759/21 за позовом ОСОБА_1 до 1. ОСОБА_2 , 2. ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.07.2022 справу передано головуючому судді Курічовій В.М.

Ухвалою від 01.08.2022 Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Курічової В.М. (прізвище судді змінено на Маркєлову ) прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання на 15-30 год. 15.09.2022, установив строки для подання учасниками справи заяв по суті спору.

12.09.2022 до суду надійшов відзив відповідачки-1 разом з клопотанням про продовження строку на його подання, поданий представником відповідачки-1 адвокатом Ю. Білоусом. У відзиві відповідачка-1 позов не визнала, зазначила наступне. Позивачем не доведено факт постійного проживання разом зі своєю матір?ю ОСОБА_4 на дату її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Серед 17 додатків до позовної заяви немає жодного доказу, який би міг підтвердити факт проживання Позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 (день смерті його матері) у квартирі по АДРЕСА_1 . Докази, подані позивачем як додатки до позовної заяви, в переважній більшості лише підтверджують зміни цивільного стану щодо дат народження, дат одруження та дат смерті, які відповідач-1 ОСОБА_9 не заперечує.

Також не заперечує ОСОБА_9 і проти того факту, що дійсно, позивач був зареєстрований за її адресою по АДРЕСА_2 і вона в цьому приймала добровільну участь, але в даному випадку мова йде про 2017 рік, а не про 2019 рік, у якому померла мати позивача, і в цілому правового значення для справи це не має.

Просить урахувати правову позицію Верховного Суду згідно з постановою від 01.08.2018 у справі № 212/9157/15-ц. Щодо встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем. Висновки: відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Позивачем не долучено до позовної заяви взагалі будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження проживання разом з померлою матір?ю станом на ІНФОРМАЦІЯ_2. Більше того, станом на дату смерті матері Позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 достеменно відомо, окрім іншого, і зі слів її батька, нині покійного ОСОБА_6 , що позивач не проживав у кв. АДРЕСА_5 як до смерті його матері, так і в день її смерті, з причин постійного проживання у своєї дівчини (маються на увазі близькі любовні стосунки) в м. Києві, на лівому березі Дніпра, в Дарницькому районі міста. Точна адреса ОСОБА_9 невідома.

Про те, що не було позивача у кв. АДРЕСА_5 в день смерті його матері, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 , бачила на власні очі ОСОБА_9 і свідком чого була ОСОБА_9 - Відповідач-1.

Просить урахувати правову позицію Верховного Суду згідно з постановою від 28.04.2021 у справі № 204/2707/19 та від 21.10.2020 у справі № 569/15147/17. Щодо особливостей застосування ч. 3 ст. 1268 ЦК України, яка вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Таким чином, навіть наявність у позивача зареєстрованого місця проживання по АДРЕСА_1 , ще б не було гарантованим підтвердженням його фактичного проживання разом зі спадкодавцем, в даному випадку матір?ю позивача.

Просить урахувати правову позицію Верховного Суду (постанова від 23.12.2019 у справі № 303/1816/17. Щодо умов набуття особою статуса спадкоємця, який прийняв спадщину. Висновки: місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Таким чином, можливі наступні та майбутні аргументи позивача про те, що він все ж таки інколи знаходився не тільки у своєї дівчини, з якою мав відносини, а ще і у кв. АДРЕСА_5 , в якій проживала його померла ІНФОРМАЦІЯ_2 матір, не будуть заслуговувати на увагу, тому що позивач не проживав постійно у кв. АДРЕСА_5 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До позовної заяви не долучено 2 докази, на які позивач посилається у третьому абзаці 3-ої сторінки позовної заяви. Однак навіть при поданні позивачем двох зазначених у третьому абзаці 3-ої сторінки позовної заяви доказів, такі докази не можуть вважатися належними для доведення факту постійного проживання позивача разом з матір?ю станом на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому що довідка СЗОШ № 316 від 03.09.2021 № 127 стосується періоду 2008-2017 років, який не охоплює предмет доказування - дату ІНФОРМАЦІЯ_2.

Щодо другого доказу, то цей доказ - Довідка № 01 ЖБК «Обчислювач-15» від 10.03.2021, видана згідно Акту мешканців від 04.03.2021, а не станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 - дату смерті матері позивача, факт проживання з якою саме на цю дату повинен підтвердити позивач у справі, що розглядається.

Ця позовна заява і її вимоги - намагання Позивачем знайти шляхи виходу з ситуації по значному пропуску 6-ти місячного строку для прийняття спадщини.

У відзиві відповідач-1 просила допитати позивача як свідка.

Суд продовжив строк та прийняв відзив відповідачки-1.

19.09.2022 позивач подав відповідь на відзив відповідачки-1. У якомузазначив, що відзив не відображає реального стану речей, оскільки Представник Відповідача-1 посилається на «релевантні позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду» цілковито перекручуючи зміст такої позиції. Доказами, у контексті статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами у цивільному процесі можуть бути: письмові, речові та електронні докази; висновки експертів; показання свідків. Верховний Суд 23 жовтня 2019 року прийняв важливу постанову (справа № 917/1307/18), якою розтлумачив сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов?язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (конценція негативного доказу).

Так, на підтвердження факту проживання позивача однією сімєю зі спадкоємцями він надав Довідку ЖБК «Обчислювач - 15» № 01 від 10.03.2021 про те, що позивач постійно проживав без реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 з дня свого народження по теперішній час. Дана довідка була видана 10.03.2021. Отримання цієї довідки було пов?язано саме зі збиранням доказів.

Довідку № 127 від 03.09.2021, видану Спеціалізованою загальноосвітньою школою 1-3 ступенів навчання № 316 з поглибленим вивченням української мови про те, по з вересня 2008 р. по травень 2017 року позивач проживав за адресою АДРЕСА_1 , навчався у цій школі, яка знаходиться у дворі будинку, де він мешкав з мамою і дідом.

Про факт постійного проживання позивача за вищевказаною адресою з мамою і дідом можуть також підтвердити і сусіди, які поживають в цьому будинку, і яких позивач просить засвідчити цей факт.

В той же час, у відзиві на позовну заяву представник Відповідача-1 не надав жодних доказів, які б доводили інше, а саме те, що позивач не проживав за адресою АДРЕСА_1 . Те, що позивач на час відкриття спадщини начебто проживав у своєї знайомої дівчини, «в м. Києві, на лівому березі Дніпра в Дарницькому районі міста. Точна адреса ОСОБА_9 невідома», є припущенням і домислом, оскільки нічим не доведена, а тому є такою, що не варта уваги.

26.09.2022 відповідачка-1 подала заперечення на відповідь на відзив. Зазначила наступне. Заперечения подаються в строк встановлений судом в ухвалі від

01.08.2022. У неділю, 18.09.2022, вона отримала відповідь позивача на її відзив.

Аргумент позивача № 1 у відповіді на відзив: на підтвердження факту проживання його однією сім?єю зі спадкосмцями він надав ... Відповідь: предметом спору у справі є не необхідність доведення факту проживання однією сім?єю зі спадкоємцями у множинному їх числі, а необхідність довести проживання з однією людиною - померлою ОСОБА_4 - матір?ю Позивача на день відкриття спадщини, тобто на дату її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Необхідність доведення факту проживання однією сім?єю використовується як спосіб захисту своїх прав у справах про поділ майна жінки та чоловіка, які проживали однією сім?єю, але не перебували у шлюбі між собою, для визначення правового режиму об?єктів нерухомості, набутих в період спільного проживання осіб без реєстрації шлюбу. Позивач є сином померлої ОСОБА_4 , членом її та моєї сім?ї, на час навчання у школі Позивач проживав у кв. АДРЕСА_5 - це факти, які відповідачкою-1 не заперечуються, про що вона вже зазначала у відзиві на позовну заяву, проте на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 Позивач не проживав разом з померлою ОСОБА_4 , а строк для прийняття спадщини пропустив з неповажних причин.

Аргумент позивача № 2 у відповіді на відзив: на підтвердження факту проживання однією сім?єю зі спадкоємцями він надав довідку № 127 від 03.09.2021 від Спеціалізованої 30Ш» № 316. Відповідь: по-перше, в матеріалах справи відсутня довідка № 127 від 03.09.2021 від Спеціалізованої ЗОШ № 316, по-друге, навіть при наявності довідки серед матеріалів справи такий доказ не може ні підтвердити, ні спростувати факт або відсутність факту проживання позивача зі своєю матір?ю у день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у кв. АДРЕСА_5 .

Аргумент Позивача № 3 у відповіді на відзив: Відповідь: він надав довідку ЖБК «Обчислювач-15» № 01 від 10.03.2021 на підтвердження факту його проживання однією сім?єю зі спадкодавцями. Відповідь: по-перше, в матеріалах справи відсутня довідка ЖБК «Обчислювач-15» № 01 від 10.03.2021, по-друге, навіть при її наявності серед матеріалів справи, довідку № 01 ЖБК «Обчистовач- 5» від 10.03.2021 було видано на підставі Акту мешканців від 04.03.2021, тобто через 1 рік та 3 місяці після смерті матері позивача ОСОБА_4 . Встановити прозоро та належним чином 04.03.2021, через 1 рік та 3 місяці після смерті ОСОБА_4 факт проживання позивача з нею на дату її смерті не виявляється можливим. Таким чином цей доказ абсолютно не підтверджує факт проживання позивача станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 (дата смерті) зі своєю матір?ю ОСОБА_4 .

Докази, які не можуть бути подані разом із запереченнями проти відповіді на відзив та які необхідно витребувати в порядку статті 84 ЦПК України Цими доказами є усі документи, які складалися працівниками Дарницького відділу поліції після їх виклику на факт смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та матеріали кримінального провадження по факту її смерті. Людиною, яка викликала працівників поліції ІНФОРМАЦІЯ_2, був її нині покійний батько, дідусь позивача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідачка-1, ОСОБА_2 також була присутньою у квартирі АДРЕСА_5 у день смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 - і підписувала документи, надані їй працівниками поліції, надавала письмові пояснення. Звісно, в цей момент вона не робила копій чи фотокопій таких документів і в неї вони не залишилися. Сьогодні вона і не пам?ятає назв усіх документів, які підписувала у той день, який був днем смерті її сестри - ОСОБА_4 . В день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач був відсутнім у кв. АДРЕСА_5 з причин того, що він на той час там не проживав, хоча і намагається у цій судовій справі довести зворотнє, всупереч дійсним

обставинам справи та всупереч обов`язкам учасника справи надавати суду повні та достовірні пояснення та не вводити суд в оману щодо фактичних обставин справи (ст. 43 ЦПК України).

Відповідачка-1 розуміє, що докази, які знаходяться в поліції не є 100 % доказами того, що позивач не проживав з померлою ОСОБА_4 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте в сукупності з відсутністю у позивача та в цілому в реальному світі будь-яких належних та непідроблених доказів зворотнього, в сукупності з ймовірним допитом Позивача в судовому засіданні під час розгляду справи, наявність доказів, які вона просить витребувати від поліції у Дарницькому районі м. Києва підтвердить правомірність її позиції у цій справі. На виконання приписів статті 84 ШПК України: докази, що витребовуються - це матеріали кримінального провадження по факту смерті матері Позивача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; вони спростують твердження/аргументи позивача про те, що на дату смерті його матері ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 - на час відкриття спадщини вій проживав разом з нею; Вона не може отримати цей доказ самостійно, враховуючи те, що ці докази є матеріалами кримінального провадження, до яких в силу закону їй доступ закрито. Тому просила витребувати від Дарницького управління поліції (вулиця Олександра Кошиця, 3А, Київ, 02000) усі матеріали кримінального провадження по факту смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, з усіма письмовими поясненнями усіх присутніх людей у кв. АДРЕСА_5 на дату смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

24.10.2022 відповідачка-2 ОСОБА_3 подала відзив. Зазначила наступне. Позов з додатками і з ухвалою про відкриття провадження у справі вона отримала 03.10.2022, просила продовжити строкна подангня відзиву. Зазначила, що вона не проживає у квартирі АДРЕСА_6 , тому раніше, до повідомлення про судовий процес від ОСОБА_9 , їй не було відомо ні про факт судового процесу в Дарницькому районному суді міста Києва, ні про конкретно вимоги ОСОБА_1 до неї та до її сестри ОСОБА_9 . З позовом не погоджується в повному обсязі і вважає його неправдивим, необгрунтованим і таким, у задоволенні якого слід відмовити повністю, зважаючи на недоведеність вимог ОСОБА_1 та їх невідповідність реальності та дійсним обставинам справи.

Зазначила, що приблизно з початку літа 2019 року вона проживала у квартирі АДРЕСА_5 зі своїм батьком, ОСОБА_12 та мамою позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , яка повернулася після довготривалого перебування в Росії у вересні 2019 року. ОСОБА_1 - позивач у справі, не проживав на день смерті його матері ОСОБА_14 - ІНФОРМАЦІЯ_2 у квартирі АДРЕСА_7 , там проживала вона, ОСОБА_15 , її батько - ОСОБА_12 (помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ) та померла в цей день ОСОБА_4 - мама позивача. Крім цього, ОСОБА_1 не був присутнім і не приїхав до квартири АДРЕСА_5 в день смерті його матері ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей день до нас у квартиру АДРЕСА_5 приїхала її сестра ОСОБА_9 , яка залишилася на ночівлю разом з нею та їхнім батьком, ОСОБА_12 . ОСОБА_1 не проживав у квартирі АДРЕСА_5 щонайменше 5-6 місяців до дати смерті його матері - ІНФОРМАЦІЯ_2 та 1 рік після її смерті, тобто протягом усього часу, коли у квартирі АДРЕСА_5 проживала вона. Після смерті мами ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 вона продовжувала проживати у квартирі АДРЕСА_5 , але періодично, у період з лютого по серпень-вересень 2020 року проживала також і у своєї сестри ОСОБА_9 на АДРЕСА_2 , але і в цей час ОСОБА_1 не проживав у квартирі АДРЕСА_5 , в якій на той час проживав її батько.

ОСОБА_1 повернувся до проживання у квартирі АДРЕСА_5 лише після смерті її батька ОСОБА_12 - ІНФОРМАЦІЯ_6 . Натомість на початку грудня 2020 року вона переїхала на постійне проживання до своєї сестри ОСОБА_9 у квартиру АДРЕСА_6 .

Їй відомо, що причиною непроживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_5 , було те, що на час літа-осені 2019 року та усього 2020 року до кінця листопада включно ОСОБА_1 проживав у квартирі з дівчиною на ім?я ОСОБА_17 , з якою відповідачка-2 була знайома особисто. Прізвище ОСОБА_17 їй невідоме, але якщо стане відомою адреса місця проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та прізвище його на той час дівчини ОСОБА_17 , яка це може підтвердити, вона одразу повідомить про це суд в письмовій формі. Інформацію про те, що дівчина на ім?я ОСОБА_17 є коханою ОСОБА_1 відповідачка-2 отримала від позивача особисто в усній формі, тому факт проживання в іншому місці, ніж у квартирі АДРЕСА_5 може підтвердити і сам ОСОБА_1 в разі попередження його про кримінальну відповідальність за неправдиві свідчення.

Факти, які нею не заперечуються: коли навчався у школі - до 2017 року - ОСОБА_1 проживав у квартирі АДРЕСА_8 . Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 її батька ОСОБА_18 - ОСОБА_1 повернувся до проживання у цій квартирі. ОСОБА_1 був присутнім на похороні його матері ОСОБА_14 . ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Серед документів, які подано до суду ОСОБА_1 як позивачем, немає належних доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування - проживання з ОСОБА_14 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , а враховуючи, що доказування не може грунтуватися на припущеннях в силу статті 81 ЦПК України, позов не може бути задоволено.

Під час розгляду справи можуть бути допитані свідки, які проживали у будинку по АДРЕСА_4 і яким відомо, що ОСОБА_1 не проживав у кв. АДРЕСА_5 станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

01.11.2022 позивач подав клопотання, у якому просив допитати як свідків сусідів, які проживають за аресою: АДРЕСА_4 , - ОСОБА_21 та ОСОБА_22

01.11.2022 відповідачка-1 подала клопотання, у якому просила допитати як свідків сусідів - ОСОБА_21 та ОСОБА_23

02.11.2022 відповідачка-2 подала клопотання, у якому просила розглядати справу без її участі, проти задоволення позову заперечувала.

09.11.2022 позивач подав відповідь на відзив відповідачки-2. У якому зазначив наступне. 02.11.2022 він ознайомився з відзивом на позовну заяву, відповідача-2, яка вказує на те, що вона приблизно з початку літа 2019 року проживала зі своїм батьком та сестрою, його матір?ю, у квартирі АДРЕСА_5 . Вона вказує, що позивач не проживав за даною адресою на дату смерті мами, яка померла у листопаді 2019. Далі вона вказує на те, що позивач не проживав у даній квартирі за п?ять-шість місяців до дати смерті моєї матері та приблизно один рік після дати смерті. Відповідачка-2 вказує на те, що в цей період він проживав з дівчиною на ім?я ОСОБА_17 , яка є його коханою і що вона особисто знає цю дівчину, оскільки спілкувалася з нею. Відповідачка не заперечує факти того, що позивач проживав за даною адресою до 2017 р., що він проживав в цій квартирі після смерті мого діда, і інші факти, які, на її думку, мають значення.

Ознайомившись зі змістом відзиву зазначає, що викладені в ньому факти, а саме те що його тітка, відповідачка-2, ОСОБА_15 , проживала в період часу з кінця літа 2019 р. по листопад 2020 р. за вказаною адресою, разом з його мамою та дідом не відповідає дійсності. Після смерті його прабабусі, відповідач-1 і відповідач-2 продали її квартиру та придбали квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , та були там зареєстровані і постійно проживали. Реєстрація позивача за вищевказаною адресою була пов?язана з тим, що в силу незалежних від нього причин, його не можна було зареєструвати у кв. АДРЕСА_7 , за адресою проживання. Реєстрація була йому потрібна по досягненні 15-ти річного віку, щоб він міг отримати паспорт громадянина України, оскільки взагалі ніде не був зареєстрованим, однак він ніколи не проживав за адресою реєстрації, і не проживає зараз.

За адресою: АДРЕСА_1 він постійно проживає з народження і до цього часу. Вважає, що заперечування факту його проживання за вказаною адресою пов`язане з метою перешкодити отримати йому спадшину. Довірившись тітці, відповідачу-1, яка запевнила його, що заяву про прийняття спадщини він може подати не впродовж шестимісячного строку, а після його спливу, тому він вчасно не звернувся до нотаріуса з відповідною заявою.

Просить урахувати висновок, у якому Верховний Суд у справі № 917/1307/18 розтлумачив сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов?язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції нал іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу). оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності. Так, на підтвердження факту проживання однією сім?єю зі спадкоємцями я він надав докази, які були йому доступні, а саме: довідку ЖБК «Обчислювач - 15 № 01 від 10.03.2021 про те, що він постійно проживав без реєстрації місця проживання за адресою

АДРЕСА_1 з дня свого народження по теперішній час. Дана довідка була видана 10.03.2021, оскільки саме в березні він звернувся до правління ЖБК «Обчислювач - 15» з таким проханням. Отримання цієї довідки було пов?язано саме зі збираанням доказів його проживання за вищевказаною адресою при підготовці до звернення до суду з цим позовом. Довідку № 127 від 03.09.2021, видану йому Спеціалізованою загальноосвітньою школою 1-3 ступенів навчання № 316 з поглибленим вивченням української мови про те, що з вересня 2008 р. по травень 2017 року він проживав за адресою АДРЕСА_1 , навчався у цій школі, яка знаходиться у дворі будинку де він мешкав з мамою і дідом. Про факт його постійного проживання за вищевказаною адресою з мамою і дідом можуть також підтвердити і сусіди, які поживають в цьому будинку, і яких він змушений буде просити засвідчити цей факт. В той же час, у відзиві на позовну заяву Відповідачка-2 не надала жодних доказів, які б доводили інше, а саме - те, що він не проживав за адресою АДРЕСА_1 . Вважає, що заперечуючи факт його проживання за адресою проживання його мами і діда, відповідачка-2 повинна була надати суду докази того, що в період з «кінця літа 2019 р. по день смерті діда» він проживав за іншою адресою, та вказати цю адресу. Окрім того, відповідачка-2 повинна документально підтвердити цей факт. Те, що він на час відкриття спадщини начебто проживав у своєї знайомої дівчини на імя ОСОБА_17 є припущенням і домислом, оскільки нічим не доведено, а тому є таким, що не варто уваги.

Ухвалою, занесеною до протокола судового засідання від 01.12.2022, суд задовольнив клопотання позивача та відповідачки-1 про допит як свідків сусідів, які проживають за аресою: АДРЕСА_4 , - ОСОБА_21 , ОСОБА_23 та ОСОБА_22 , зясувавши у позивача його згоду на допит його як свідка також задовольнив клопотання представника відповідачки-1 про допит позивача як свідка.

16.12.2022 відповідачка-1 подала клопотання про допит її як свідка.

В судовому засіданні 23.01.2023 суд задовольнив клопотання відповідачки-1 про допит її як свідка.

В судовому засіданні 19.01.2023 позивач підтримав позов, відповідачка-1 заперечила проти задоволення позову. Представник відповідачки-1 адвокат Білоус Ю.Ю. пояснив, що його довірителька не заперечує щодо факту проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , - у період до 2017 року. Однак станом на дату смерті спадкодавця (матері позивача), позивач не проживав у цій квартирі.

Позивач, допитаний ІНФОРМАЦІЯ_7 судом як свідок, показав, що усе своє життя з народження (а також станом на день смерті своєї матері) він проживав за адресою: АДРЕСА_4 . Інших місць проживання не має. Його батьки також проживали з цією адресою, батько зміг би підтвердети цей факт, але він з ним не підтримує зв?язок. Зі своєю дівчиною ОСОБА_25 він познайомився у липні 2019 року. Разом з ОСОБА_26 він не проживав. Приміщення, де вона проживає, це квартира її батьків. Проживає там велика сім?я. Квартира двокімнатна. Коли він проходив практику в університеті, то проживав у ОК «Маяк» - це санаторій-пансіонат від КП. Це було з липня по серпень 2019 року. Повідомив, що у спірній квартирі по АДРЕСА_4 він проживав у кімнаті своєї матері (дитячій спальні). Довготривалий період часу комунальні платежі по квартирі по АДРЕСА_4 ніхто не сплачував, після смерті дідуся позивач отримав багато платіжок боргових. В листопаді 2019 року він продовжував прибирати приміщення, піклуватись за дідусем. У відповідачки ОСОБА_27 не було жодних побутових обов?язків у цій квартирі. З вересня 2019 року відповідачка ОСОБА_28 не проживала у квартирі. На постійній основі вона проживала на АДРЕСА_9 . Мати позивача (спадкодавиця) довгий час перебувала у Московській області. Після повернення його матері, її піклуванням займався дідусь. З матір?ю він зустрівся вже в квартирі, з потягу її не зустрічав. В неї були проблеми зі здоров?ям, пов?язані із психічним розладом, через що вона покінчила життя самогубством. В день смерті матері йому зателефонував дідусь та запропонував залишись у цей день у своєї дівчини. На наступний вечір він вже був вдома у квартирі по АДРЕСА_4 та залишився там до похорон. Після повернення матері в Україну, вона проживала у холі. Дитяча кімната залишалась за відповідачками. Дідусь проживав в іншій спальні. Із дідом (батьком відповідачок) у нього були гарні стосунки, вони не сварились. Лише через допомогу дідуся він із відповідачками підтримували зв?язок. Перед подачею позовної заяви відповідачка ОСОБА_28 не заперечувала щодо отримання ним частки у цій квартирі. Його попередній представник зустрічався із відповідачками і вони не заперечували позовні вимоги. Тітки запевнили його, що заяву про вступ у спадщину необхідно подавати після спливу 6-тимісячного строку. Він не був обізнаний із законом, саме тому пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Після смерті дідуся він вчасно подав заяву та вступив у спадщину.

Відповідачка-1 ОСОБА_2 , допитана ІНФОРМАЦІЯ_8 судом як свідок, показала, що оскільки позивачу потрібна була реєстрація для влаштування в навчальний заклад, а дідусь позивача відмовився реєструвати ОСОБА_1 по АДРЕСА_4 , місце проживання позивача, за її згодою, було зареєстровано у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . За цією адресою проживали вона та її сестра, ОСОБА_15 , але частково ОСОБА_30 проживала також за по АДРЕСА_4 . Позивач у спірній квартирі по АДРЕСА_4 проживав разом із її батьком (дідом позивача) та її сестрами (тіткою і матір`ю позивача) до моменту закінчення школи (травень 2017 року). Після цього, пПід час її візитів до батька, вона перестала бачити позивача у цій квартирі. Батько їй повідомив, що позивач переїхав жити до своєї дівчини. З квартири зникли його речі. Коли позивач проживав у квартирі, він проживав у спальні. Мати позивача довго хворіла, дід позивача був опікуном матері позивача, вона була недієздатнолю. Дід позивача доглядав за нею. В квартирі було складно жити при таких обставинах, тому вона з?їхала звідти, в день смерті сестри (матері позивача), батько повідомив її про це. Вона того ж дня приїхала до квартири, але позивача там не було. Дід позивача на наступний день повідомив ОСОБА_1 (позивачу) про смерть його матері. На той момент вона з позивачем були у гарних відносинах. Вони посварились лише після смерті батька. Позивач продовжував проживати зі своєю дівчиною. Під час пандемії її молодша сестра ( ОСОБА_28 ) проживала із батьком. Батько перестав ходити на роботу, тому вони попали у скрутне фінансове становище. Потім батько захворів на коронавірус і потрапив до лікарні. У цей час її молодша сестра, ОСОБА_15 , проживала одна у спірній квартирі по АДРЕСА_4 ніхто не занімав, вона була вільна, однак у квартирі були відсутні речі позивача. Також про те, що позивач не проживає у квартирі, її повідомили батько та відповідачка-2. Взагалі у ОСОБА_32 два постійних місця проживання - у спірній квартирі по АДРЕСА_9 . Після похорону батька вона запропонувала ОСОБА_1 приїхати жити до квартири по АДРЕСА_4 , для моральної допомоги відповідачці-2 її сестрі ОСОБА_33 . Відповідачка-1 проживати у цій квартирі не хотіла. Позивач погодився та заїхав жити до квартири по АДРЕСА_4 разом зі своєю дівчиною. Через деякий час позивач почав тиснути на відповідачку-2 задля того, щоб вона з?їхала з квартири, тому вона переїхала до відповідачки-1. Коли ОСОБА_30 виїжджала, в грудні 2019 року, у них з позивачем відбулась сварка, при якій він забрав документи, що стосуються спадкового майна. Мати дівчини позивача погодилась поврнути відповідачці-1 документи, пов?язані зі спадщиною. Коли вона приїхала до матері дівчини позивача за документами, то побачила будинок, в якому проживав позивач. Мати його дівчини ОСОБА_34 обгорювала і відповідачкою-1 момент проживання позивача в їхній квартирі та повідомляла про факт піклування про нього.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 19.01.2023, суд ухвалив: повернутись до стадії підготовчого провадження у справі, задовольнив клопотання представника відповідачки-1 ОСОБА_2 про витребування матеріалів та про допит як свідків ОСОБА_35 та ОСОБА_36 (дівчини позивача та її матері), а також ОСОБА_37 .

Ухвалою, занесеною до протокола судового засідання від 23.01.2023, суд постановив повернутись до стадії підготовчого провадження у справі та призначив підготовче засідання на 14 год. 00 год. 21.02.2023.

Представник позивача - адвокат Скрипачов В.В. у підготовчому засіданні, яке було відкладене на 14.04.2023, просив долучити до справи довіку від 11.04.2023 № 1690 видану Відокремленим структурним підрозділом Київського фахового коледжу ресторанного господарства Національного університету харчових технологій.

Ухвалою, занесеною до протокола судового засідання від 14.04.2023, суд:

- задовольнив клопотання представника позивача адвоката Скрипачова В.В. та долучив до справи довідку Київського фахового коледжу ресторанного господарства НУ Харчових технологій № 1690 від 11.04.2023 (а.с. 55 том 2);

- задовольнив клопотання представника відповідачки-1 від 15.03.2023 та долучив надані адвокатом Білоусом Ю.Ю. докази (флеш носій, відео, відеоогляд подробиць файлу, фотографії), постановив дослідити відеозаписи в судовому засіданні при розгляді справи по суті; - оголосив перерву у розгляді справи до 14.04.2023 12 год. 40 хв.

Ухвалою від 14.04.2023 суд задовольнив клопотання представника відповідачки-1 про витребування доказів. Витребував від Дарницького УП ГУНП у м. Києві матеріали архівної справи, яка відкривалась за фактом смерті (самогубство) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яке відбулось ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою, занесеною до протокола судового засідання від 25.05.2023, суд закрив підготовче провадження у справі.

Ухвалою від 11.10.2023 суд задовольнив клопотання представника відповідачки-1 - адвоката Білоуса Юрія Юрійовича про виклик свідків: ОСОБА_38 ( АДРЕСА_10 ) та ОСОБА_39 ( АДРЕСА_11 ). Задовольнив клопотання представника позивача - адвоката Скрипачова Володимира Вікторовича про виклик свідка - голови правління Житлово-будівельного кооперативу «Обчислювач-15» ОСОБА_57 (АДРЕСА_16). Задовольнив клопотання представника відповідачки-1 - адвоката Білоуса Юрія Юрійовича та витребував від Житлово-будівельного кооперативу «Обчислювач-15» належним чином завірені копії: - акта мешканців будинку по АДРЕСА_4 від 04.03.2021, на підставі якого видана довідка № 01 від 10.03.2021; - акта сусідів від 09.11.2022, на підставі якого видана довідка № 02 від 11.11.2022.

Ухвалою від 31.07.2024 суд застосував привід як засіб процесуального примусу щодо свідків: - ОСОБА_40 , адреса: АДРЕСА_12 ; - ОСОБА_41 , адреса: АДРЕСА_12 . Привід постановлено здійснити на 15 год. 30 хв. 04.09.2024 у приміщення Дарницького районного суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5-А, каб. 127. Також суд викликав свідків шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку за місцем їх проживання: - ОСОБА_42 , адреса: АДРЕСА_13 ; - ОСОБА_23 , адреса: АДРЕСА_14 ; - ОСОБА_21 , адреса: АДРЕСА_14 .

Ухвалою від 04.09.2024 суд повторно застосував привід як засіб процесуального примусу щодо свідка ОСОБА_41 , адреса: АДРЕСА_12 .

Ухвалою від 17.12.2024 суд повторно застосував привід як засіб процесуального примусу щодо свідка ОСОБА_42 , адреса: АДРЕСА_13 .

В судовому засіданні з розгляду справи по суті 11.10.2023 позивач та його представник підтримали позов повністю, представник відповідачки-1 позов не визнав повністю. Відповідачки-1,-2 в засідання не зявилися, подали заяви про слухання справи за їх відсутності.

Заслухавши учасників справи, вивчивши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких мотивів.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помарла ОСОБА_4 (а.с 7 том 1).

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 (а.с 8 том 1).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з:

- частки паєнакопичення в ЖБК «Обчислювач-15», варгість частки складає 1 470,00 грн

- частки земельної ділянки АДРЕСА_3 , вартість частки складає 1 163,36 грн.

Дані підтверджуються Свідоцтвом про право на спадщину за законом № 3-1953 та № 3-1959 від 02.12.2010, витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі (а.с. 17, 18, 21 том 1).

25.02.2021 позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_4 .

Постановою від 25.02.2021 державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори відмовив позивачу постанову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на (одну четверту) частку паєнакопичення у розмірі 5 880,00 грн, що знаходиться в Житлово-будівельному кооперативі «Обчислювач-15», за адресою АДРЕСА_4 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері, ОСОБА_4 , оскільки позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с 20 том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер дід позивача - ОСОБА_6 , після якого також відкрилась спадщина (а.с 12, 13 том 1).

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є у рівних частках тітки позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і позивач ОСОБА_1 . Усі троє спадкоємців своєчасно, у 6-місячний термін після його смерті подали заяви про прийняття після нього спадщини. За цими заявами нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори відкрила спадкову справу № 66975403, номер у нотаріуса № 1484/2020 від 19.12.2020 (а.с 12, 13 том 1).

Згідно з довідкою про місце проживання особи від 10.09.2021, виданою позивачу у ЦНАП Соломянської РДА, ОСОБА_1 з 10.08.2017 по теперішній час має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10 том 1).

Мати позивача - ОСОБА_4 (до одруження - ОСОБА_5 , на момент смерті розлучена) та його дід - ОСОБА_6 до моменту смерті кожного з них постійно проживали та були зареєстровані за аресою: АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів спадкової справи № 66975403, номер у нотаріуса № 1484/2020 від 19.12.2020, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є його дід - ОСОБА_6 , який є таким, що фактично прийняв спадщину після її смерті згідно припису ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки на день її смерті постійно проживав разом з нею.

Мотиви та норми права, з яких виходить суд. Оцінка доказів.

У цій справі суду необхідно встановити обставини, які підтверджують чи спростовують обставину постійного фактичного проживання позивача разом зі спадкоємцем - ОСОБА_4 за аресою: АДРЕСА_1 , на момент смерті його матері - ОСОБА_4 , що впливає на право позивача прийняти спадщину після її смерті.

Суд застосовує у цій справі такі норми Цивільного кодексу України:

Стаття 1268 Прийняття спадщини.

1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Стаття 1269. Подання заяви про прийняття спадщини

1. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Стаття 1272. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини

1. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Стаття 1270 Строки для прийняття спадщини

1. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В засіданні 11.10.2023 суд безпосередньо дослідив витребувані від Дарницького УП ГУНП у м. Києві матеріали архівної справи (КП № 0008359), яка відкривалась за фактом смерті (самогубства) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яке відбулось ІНФОРМАЦІЯ_2, а також відеозапис, що знаходиться на наданому для огляду судом представником відповідачки-1 телефоні померлого дідуся позивача, ОСОБА_6 .

З матеріали архівної справи (КП № 0008359) суд установив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 17.30 за адресою: АДРЕСА_4 , під вікнами будинку, виявлено труп ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; протокол огляду місця події складався ІНФОРМАЦІЯ_2 у присутності понятих ОСОБА_38 та ОСОБА_39 ; (а.с. 150 -164 том 2).

Відеозапис з мобільного телефону ОСОБА_47 суд відхиляє, оскільки він не містить інформації, належної до предмета доказування у сраві.

У матеріалах архівної справи (КП № 0008359) наявний протокол допиту як свідка діда позивача - ОСОБА_6 , який пояснив працівникам поліції, що за адресою: АДРЕСА_4 він проживає зі своїми доньками - ОСОБА_3 і ОСОБА_5 (а.с. 164 том 2).

Допитана судом як свідок ОСОБА_38 пояснила, що працювала консьєржем у спірний період, зокрема і в день смерті матері позивача. Вона показала, що позивач на дату смерті спадкодавиці не проживав у квартирі по АДРЕСА_4 , вона його у будинку не бачила, щоб він приходив и виходив з підїзду.

Допитана в судовому засіданні 11.10.2023 як свідок ОСОБА_48 (а.с. 177 том 2), показала, що вона є сусідкою позивача, на дату смерті спадкодавиці позивач не проживав у квартирі по АДРЕСА_4 .

Свідок ОСОБА_40 , допитана у засіданні 04.09.2024 пояснила, що вона була класним керівником і сусідкою позивача, вона підписувала акт на прохання ОСОБА_1 - позивача, дату підписання не памятає, але вже була війна. Вона пригадала, що бачила ОСОБА_1 у підїзді, в ліфті, біля магазину, у спірний період, тому підписала акт. У спірній квартирі по АДРЕСА_4 , вона у 2019 році не бувала. (а.с. 83 том 3).

Свідок ОСОБА_21 , допитана у засіданні ІНФОРМАЦІЯ_10 пояснила, що на момент смерті матері ОСОБА_1 (позивач) не проживав у квартирі. Дідусь казав, що ОСОБА_1 живе з дівчиною. Почала частіше бачити ОСОБА_1 у квартирі по АДРЕСА_4 після смерті дідуся. (а.с. 84 том 3).

Свідок ОСОБА_41 , допитана у засіданні 17.12.2024 пояснила, що вона підписувала акт. До неї прийшов позивач з сусідкою ОСОБА_40 (яка раніше була його вчителькою). Позивач сказав їй, що його хочуть вигнати з квартири. Тому треба пдписати цей акт. Поки позвач ходив до школи, свідок бачила його за адресою: АДРЕСА_4 регулярно. Потім перестала бачити. І потім побачила позивача у березні, коли прийшли підписувати цей акт. Не впізнала позивача, дуже виріс. До початку повномасштабного бачила його, ще як він у школу ходив, мама його була жива. Як мами не стало, - перестала його бачити за адресою: АДРЕСА_4 . Як мами не стало, не знає, чи він жив з дідусем. Не бачила, у підїзді не зустрічались. Позивач пояснив їй, що цей акт - для того, щоб прописати позивача у квартирі. Її не повідомляли що цей акт буде залучено до судового процесу. Якби вона знала, то закрила би двері перед обличчям у ОСОБА_1 і не підписувала б його. Підписувала акт давно, приблизно памятає зміст акту, що позивач проживає у квартирі без реєстрації. Позивач сказав їй, що ОСОБА_30 та ОСОБА_9 його виганяють з квартири. Треба допомогти. Ніколи не бачила та не чула, що його виганяють з квартири. Це їй сказав Позивач перед підписанням акту. Підписувала акт, як закінчився локдаун, помер дід позивача і позивач прийшов до неї підписати акт. Позивач сказав, що для того, щоб його прописали, треба 3 підписи сусідів, що він проживає у цій квартирі, але без реєстрації. Коли їй принесли акт для підписання, голова кооперативу не був присутній. Її підпис був другий. Перша підписалась сусідка ОСОБА_40 . Просто принесли акт у квартиру і вона підписала.

Довідка № 01 ЖБК «Обчислювач-15» від 10.03.2021, згідно з якою ОСОБА_1 з дня народження ІНФОРМАЦІЯ_1 по теперішій час, згідно акту мешканців від 04.03.2021, проживає за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації, підписана головою правління Пастущак П.П. та бухгалтером ОСОБА_56 сама по собі не є достовірним і достатнім доказом, тому що вона є похідним, а не первинним доказом, складеним на підставі зазначеного вище Акту. Підписанти довідки в судовому засіданні допитані не були. Від виклику свідка ОСОБА_57 позивач відмовився (а.с. 118 том 1).

Достовірність зазначеного у Довідці Акту мешканців будинку по АДРЕСА_4 , на підставі якого було складено цю Довідку ЖБК «Обчислювач-15» від 10.03.2021, спростовано в суді допитом свідка ОСОБА_41 (яка є його підписантом).

Надана позивачем довідка СЗОШ № 316 від 03.09.2021 № 127 не оспорюється відповідачками і підтверджує лише факт навчання позивач у цій школі у період з 2008 по 2017 роки, однак інформація щодо місця проживання позивача у цей період не належить до предмета доказування у справі, оскільки стосується періоду 2008-2017 років, який не охоплює предмет доказування - періоду, який охоплює 2019 рік, а саме - до ІНФОРМАЦІЯ_2, у який проживання за вказаною адресою позивачу у справі необхідно було довести для підтвердження факту постійного проживання позивача разом з матір?ю станом на день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому ця довідка є неналежним доказом (а.с. 120 том 1).

Інформація, що міститься у Довідці № 02 ЖБК «Обчислювач-15» від 11.11.2022, згідно з якою ОСОБА_3 з 01.09.2019 по теперішій час, згідно акту сусідів від 09.11.2022, фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не належить до предмета доказування.

Таким чином, серед документів, які подано до суду позивачем, немає належних, допустимих і достовірних доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування - проживання з ОСОБА_14 на день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд бере до уваги як достовірні докази показання свідків ОСОБА_38 (консьєрж), ОСОБА_48 (сусідка), ОСОБА_21 (сусідка), ОСОБА_41 (підписант акта про фактичне проживання позивача на дату смерті матері за спірною адресою, сусідка), які у засіданнях показали, що на дату смерті спадкодавиці позивач не проживав у квартирі по АДРЕСА_4 , оскільки вони підтверджуються іншими доказами у їх сукупності, дослідженими судом.

Ці показання підтверджують показання відповідачки-1, допитаної судом як свідка 23.01.2023.

Показання позивача, допитаного 23.01.2023 судом як свідка, суд не бере до уваги як доказ факту його постійного проживання зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , - на час смерті спадкодавиці (його матері), оскільки їх достовірність спростовується показаннями свідків ОСОБА_38 , ОСОБА_48 , ОСОБА_21 , ОСОБА_41 , які не є особами, зацікавленими у результаті вирішення спору, оскільки не перебувають у будь-яких дружніх чи приятельських відносинах з жодною зі сторін.

Суд відхиляє показання допитаних в судовому засіданні 11.10.2023 (а.с. 177-177 том 2) свідків ОСОБА_22 (сусід), ОСОБА_35 (дівчина, з якою зустрічається позивач, ОСОБА_62 - мати ОСОБА_35 ), ОСОБА_40 (сусідка, класний керівник, підписант акта), оскільки ці свідки, зокрема - ОСОБА_62 та ОСОБА_35 перебувають у близьких, майже родинних відносинах, а ОСОБА_22 , ОСОБА_40 - у дружніх відносинах з позивачем, і не відповідають критерію достовірності, а також суперечать показанням незацікавлених у результаті вирішення спору показанням свідків ОСОБА_38 , ОСОБА_48 , ОСОБА_21 , ОСОБА_41 .

Окрім того, свідок ОСОБА_40 у судовому засіданні помилялася у ході допиту в році складення Акту (зазначила вже період великої війни після 2022), в році закінчення ОСОБА_1 школи (2019 замість 2017), хоча була його класним керівником, зазначила, що комісії при складенні Акту від 04.03.2021 не було і що в цілому, вона навіть не знає суть спору, який розглядається судом і в рамках якого її допитують.

Третя підписантка Акту від 04.03.2021 ОСОБА_42 до суду не з?явилася ні добровільно, ні після вжитих заходів примусу, про що було письмово повідомлено працівниками поліції суду і про що було оголошено судом в судовому засіданні 20.02.2025. Привід свідка ОСОБА_42 для допиту у засіданні двічі не виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, на підставі ст.12 ЦПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та ст.13 ЦПК України, згідно з якою цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позивач не довів наявність підстав для задоволення позову, тому суд відмовляє у позові повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у позові відмовлено, судові витрати зі сплати судового збору суд залишає за позивачем.

Керуючись нормами ст. 2, 5, 12, 141, 209, 247, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до 1. ОСОБА_2 , 2. ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, встановлення факту прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_15 .

Відповідачка-1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_15 .

Відповідачка-2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_15 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 28.05.2025.

Суддя В.М. Маркєлова