Справа № 624/467/25
провадження №2-о/624/20/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року суддя Кегичівського районного суду Харківської області Богачова Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головне управління Пенсійного фонду України про встановлення факту смерті,

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Христище Красноградського району Харківської області, на тимчасово окупованій території України в місті Довжанськ Луганської області 18 травня 2025 року.

Заява обґрунтована тим, що заявник звертається до суду з метою державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть в органах реєстрації актів цивільного стану України. Заявник є заінтересованою особою, оскільки 20 травня 2025 року здійснила поховання ОСОБА_3 , іншою заінтересованою особою є рідний брат померлого - ОСОБА_2 , який є спадкоємцем другої черги, та управління Пенсійного фонду України, яке здійснювало виплату пенсії померлому. Отримати документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою України неможливо, оскільки на тимчасово окупованій території в місті Довжанську не діють органи державної влади і місцевого самоврядування та відповідні медичні установи.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 26.05.2025 заяву було залишено без руху, заявнику надано час для усунення недоліків заяви.

Підставою для залишення заяви без руху було відсутність у заяві будь-яких пояснень та відповідних доказів чому саме заявник звертається до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3 . Заявник не зазначила чи має родинні відносини з ОСОБА_3 або чи є іншою заінтересованою особою на чиї права, обов`язки чи законні інтереси впливає встановлення факту смерті особи.

29.05.2025 до суду від заявника ОСОБА_1 надійшла заява (клопотання) про прискорення розгляду справи, в якій, зокрема, зазначила, що вона не є родичем ОСОБА_3 , але є заінтересованою особою, оскільки саме вона здійснила поховання померлого на окупованій території в м. Довжанську, де в нього не було більше інших близьким людей та хоче зафіксувати факт смерті українця відповідно до законів України. Також повідомила, що їй відомо, що брат померлого ОСОБА_4 проживає в с-щі Кегичівці.

За таких обставин суддя вирішує питання щодо можливості відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Заявник зазначає, що вона не є родичем ОСОБА_3 , а є особою, яка здійснила його поховання.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої Судової Палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року у справі №243/385/19, провадження №61-6840св19, зазначено, що оскільки заявник не підтвердив, що він є родичем або членом сім`ї особи, факт смерті якої просить встановити, то суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що відповідно до абзацу другого частини першої статті 317 ЦПК України, заявник не має права на звернення до суду із відповідною заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Окрім цього, у вказаній Постанові Верховного Суду, вказано, що обмеження права на звернення із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України лише колом родичів померлого або їхніми представниками, встановлені з метою недопущення внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян недостовірних відомостей за зверненнями сторонніх осіб. Тому, у разі відсутності родинних зв`язків з померлою особою, заявник, для набуття права звернутися із відповідною заявою, повинен підтвердити, у визначеному законом порядку, факт проживання з померлою особою однією сім`єю, зокрема, шляхом встановлення цього факту у судовому порядку.

В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.04.2019 у справі № 265/6342/17 (провадження № 61-31830св18) викладено наступну правову позицію: обмеження права на звернення із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України встановлені з метою недопущення внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян недостовірних відомостей за зверненнями сторонніх осіб. Тому у разі відсутності родинних зв`язків з померлою особою, заявник, для набуття права звернутися із відповідною заявою, повинен підтвердити у визначеному законом порядку факт проживання з померлою особою однією сім`єю, зокрема шляхом встановлення цього факту у судовому порядку.

Доказів факту проживання з померлою особою однією сім`єю, зокрема шляхом встановлення цього факту у судовому порядку, заявником не надано.

Разом з тим законом передбачено, що заява про встановлення факту смерті може бути подана також іншими заінтересованими особами, якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси.

Проте, заявник не повідомила суд, що встановлення факту смерті зазначеної особи впливає на її права, обов`язки чи законні інтереси та яким саме чином.

Відповідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, позовна заява повертається у випадках, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Таким чином, оскільки заявник не є родичем особи про встановлення факту смерті якої просить, також не є іншою заінтересованою особою на чиї права, обов`язки чи законні інтереси впливає встановлення такого факту, а тому суддя доходить висновку, що заявник не є особою, яка може звертатись до суду із заявою про встановлення факту смерті відповідно до ст. 317 ЦПК України, а тому заява підлягає поверненню заявнику на підставі п. 1 ч. 4 ст.185 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 4 ст. 185, 258, 260, 294 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головне управління Пенсійного фонду України про встановлення факту смерті повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 15-денний строк з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду.

Суддя Т.В. Богачова