Провадження № 22-ц/4808/778/25
Головуючий у 1 інстанції Кіндратишин Л. Р.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач) Василишин Л. В.,

суддів: Баркова В. М., Бойчука І. В.,

секретаря Петріва Д.Б.

за участі представника відповідача адвоката Говзана М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у представника ОСОБА_1 адвоката Савчука Василя Романовича на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2025 року, ухвалене у складі судді Кіндратишин Л. Р. в місті Івано-Франківську, у справіза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2024 року адвокат Савчук В. Р. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином.

Позов мотивований тим, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2021 року у справі № 909/745/21 відмовлено у задоволенні позову Івано-Франківської міської ради до ФОП ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених грошових коштів в розмірі орендної плати 77 691,60 грн. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 20 червня 2022 року вказане рішення скасовано, позов задоволено. 25 червня 2024 року у заяві ФОП ОСОБА_1 про перегляд постанови за нововиявленими обставинами відмовлено. Зокрема, в рішенні суду зазначено, що: «При винесенні постанови від 20.06.2022, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування спірною земельною ділянкою ФОП ОСОБА_1 , зокрема укладення відповідних договорів оренди з Івано-Франківською міською радою та державної реєстрації такого права. Відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави. Таким чином, володіння і використання відповідачем належного йому нерухомого майна торгово-офісного центру, А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 01) загальною площею 1038,9 кв.м., свідчить про фактичне використання ФОП ОСОБА_1 спірної земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав.

Оцінюючи посилання заявника на те, що ухвалою Івано-Франківського міського суду встановлено факт несанкціонованого внесення змін до Державного земельного кадастру шляхом проведення незаконної державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0132, стягнення коштів за користування якою було предметом спору в цій справі № 909/745/21, апеляційний господарський суд зазначає, що ФОП ОСОБА_1 користується спірною земельною ділянкою (кадастровий номер :05:001:0132) для експлуатації та обслуговування нерухомого майна торгово-офісного центру, А, площею 1038,90 кв.м. (належного їй на праві власності) без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до статей 125, 126 ЗК України.

Посилання заявника на встановлений в ухвалі Івано-Франківського міського суду від 31.01.2024 в справі № 344/723/24, яка винесена після набрання рішення в даній справі, щодо несанкціонованої зміни інформації, яка обробляється в автоматизованій системі, вчинений особою, яка не має права доступу до неї, не змінює предмету та характеру правовідносин в цій справі № 909/745/21 та не може вважатися нововиявленою обставиною».

Тобто згідно наведених рішень, ОСОБА_1 повинна сплатити на користь Івано-Франківської міської ради грошові кошти в сумі 83366,60 грн за нібито користування земельною ділянкою площею 0,0474 га з кадастровим номером :05:001:0132, формування та державна реєстрація якої відбулася внаслідок злочинних дій відповідача. Так, ухвалою Івано-Франківського міського суду від 31 січня 2024 року у справі № 344/723/24 ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 362 КК України за закінченням строку давності (стаття 49 КК України). ОСОБА_1 у вказаному кримінальному провадженні була визнана потерпілою. При цьому, зазначеною ухвалою суду від 31 січня 2024 року встановлені обставини, які свідчать про незаконну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0132 ОСОБА_2 як головним спеціалістом сектору державного земельного кадастру відділу Держземагенства у м. Івано-Франківську, які існували на момент винесення Західним апеляційним господарським судом постанови від 20 червня 2022 року.

Отже, враховуючи, що земельна ділянка була сформована незаконним шляхом, що робить її реєстрацію протиправною, то і покладена до сплати на ОСОБА_1 сума в розмірі 83 366 грн є матеріальною шкодою для позивачки, оскільки вчинення відповідачем злочину має прямий причинно-наслідковий зв`язок із нарахуванням ОСОБА_1 вищезазначеної суми відшкодування.

Враховуючи викладене, представник ОСОБА_1 адвокат Савчук В. Р. просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 83366,60 грн, а також покласти на відповідача судові витрати.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином відмовлено.

В обґрунтування рішення суд зазначив, що стороною позивачки не доведено та судом не встановлено, що саме відповідач як головний спеціаліст сектору державного земельного кадастру Держземагенства у м. Івано-Франківську повинен відповідати у правовідносинах, що склались між Івано-Франківською міською радою та ФОП ОСОБА_1 у зв`язку з користуванням останньою земельною ділянкою :05:001:0132 в силу володіння своїм нежитловим приміщенням. Крім того, суд вказав, що факт незаконного формування та реєстрації спірної земельної ділянки з кадастровим номером не спростовує факт користування нею позивачкою без достатньої правової підстави та, як наслідок стягнення коштів як орендної плати за таке користування.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Представник ОСОБА_1 адвокат Савчук В. Р. на рішення суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на його необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам позовної заяви, які, на думку представника апелянтки, не було взято до уваги судом першої інстанції та не надано оцінки належним та допустимим доказам, які підтверджують підставність та обґрунтованість завлених вимог.

Просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задольнити в повному обсязі.

Позиція інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Зазначає, що суд першої інстанції належним чином дослідив усі обставини справи та як наслідок дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з їх безпідставністю.

Заяви (клопотання) учасників справи

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Говзан М. М. заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Апелянтка та її представник адвокат Савчук В. Р. у судове засідання не з`явилися. Представнику апелянтки було направлено судову повістку до його електронного кабінету.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що постановою Західного апеляційного господарського суду від 20 червня 2022 року у справі № 909/745/21 задоволено апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради. Скасовано рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2021 року. Прийнято нове рішення, яким задоволено позов Івано-Франківської міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 77691,60 грн безпідставно збережених коштів. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Івано-Франківської міської ради 77 691,60 грн безпідставно збережених коштів та 5675 грн судового збору.

Предметом позову у наведеній справі була вимога Івано-Франківської міської ради про стягнення з ФОП ОСОБА_1 , як власника об`єкта нерухомого майна, безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі статей 1212-1214 ЦК України за фактичне користування без належних правових підстав земельною ділянкою (кадастровий номер :05:001:0132) комунальної власності, на якій цей об`єкт розміщений, за період з 25 квітня 2016 року по 31 грудня 2018 року.

У вказаній постанові апеляційний суд встановив, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності об`єкт нерухомого майна торгово-офісний центр, А, площею 1038,90 кв.м. знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Власником об`єкта нерухомого майна є ОСОБА_1 , що також підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Крім того, суд вказав, що матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування спірною земельною ділянкою ФОП ОСОБА_1 , зокрема укладення відповідних договорів оренди з Івано-Франківською міською радою та державної реєстрації такого права, та, як наслідок, виснував, що ФОП ОСОБА_1 користується земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Апеляційний суд, співставивши координати поворотних точок, відповідно до кадастрового плану земельної ділянки площею 0,0236 га, де відображені контури об`єкту нерухомого майна відповідача та земельної ділянки площею 0,0474 га, погодився, що такі співпадають, та таке співпадіння може свідчити про приналежність розташованого майна ОСОБА_1 межам земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0132 (а.с. 18-25).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2024 року у справі № 344/723/24 ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 362 КК України на підставі статті 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 за частиною першою статті 362 КК України закрито.

Згідно із зазначеною ухвалою суду, у квітні 2015 року у головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру відділу Держземагенства у м. Івано-Франківську Ходаківського А. В., який має право доступу до автоматизованої системи Державний земельний кадастр, виник протиправний умисел, спрямований на несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в автоматизованій системі, який він реалізував за наступних обставин.

Так, у квітні 2015 року ОСОБА_2 у порушення вимог ч. 3, 4 ст. 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» (в редакції від 25.03.2015 року) без належно оформленої заяви про державну реєстрацію земельної ділянки та за відсутності проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, отримав від невстановленої особи для проведення державної реєстрації земельної ділянки незаконно виготовлену документацію із землеустрою у формі електронного документа формату «XML», де було зазначено кадастровий номер земельної ділянки :05:001:0132, а також інформацію про власника Івано-Франківська міська рада, орендаря ПП «ПСФ-ІФ», загальну площу - 0,0474 га, цільове призначення: «03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» та місцезнаходження - АДРЕСА_2 .

Надалі, 29.04.2015 ОСОБА_2 безпідставно відкрив розділи 1, 2, 3, 4 поземельної книги на земельну ділянку із кадастровим номером - :05:001:0132, загальною площею 0,0474 га, цільове призначення: «03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», яка розташована по АДРЕСА_2 , чим несанкціоновано вніс зміни до Державного земельного кадастру провівши незаконно державну реєстрацію цієї земельної ділянки.

У межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_1 була визнана потерпілою (а.с. 26-34).

У травні 2024 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до Західного апеляційного господарського суду із зяавою про перегляд постанови Західного апеляційного господарського суду від 20 червня 2022 року у справі № 909/745/21 за нововияленими обставинами, посилаючись на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2024 року у справі № 344/723/24, якою ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 362 КК України на підставі статті 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25 червня 2024 року у справі в задоволенні зазначеної заяви ФОП ОСОБА_1 відмовлено. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 20 червня 2022 року залишено без змін.

Апеляційним судом при перегляді постанови за нововиявленими обставинами зазначено: «Оцінюючи посилання заявника на те, що ухвалою Івано-Франківського міського суду встановлено факт несанкціонованого внесення змін до Державного земельного кадастру шляхом проведення незаконної державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0132, стягнення коштів за користування якою було предметом спору в цій справі № 909/745/21, апеляційний господарський суд зазначає, що ФОП ОСОБА_1 користується спірною земельною ділянкою (кадастровий номер :05:001:0132) для експлуатації та обслуговування нерухомого майна торгово-офісного центру, А, площею 1038,90кв.м. (належного їй на праві власності) без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до статей 125, 126 ЗК України» (а.с. 35-40).

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається частиною другою статті 16 ЦК України.

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справі, яка переглядається встановлено, що постановою Західного апеляційного господарського суду від 20 червня 2022 року у справі № 909/745/21 задоволено позов Івано-Франківської міської ради до ФОП ОСОБА_1 про стягнення 77691,60 грн безпідставно збережених коштів. В обґрунтування рішення суд вказав, що ФОП ОСОБА_1 у період з 29 грудня 2019 року по 31 березня 2021 року використовувала земельну ділянку комунальної власності із кадастровим номером :05:001:0132 під належним їй на праві власності об`єктом нерухомого майна без достатньої правової підстави, що, на думку суду, свідчить про безпідставне збереження нею коштів у розмірі орендної плати за таке використання та необхідність стягнення цих коштів на користь Івано-Франківської міської ради.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2024 року у справі № 344/723/24 ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 362 КК України на підставі статті 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 за частиною першою статті 362 КК України закрито.

При цьому у вказаній ухвалі суду зазначається про те, що у квітні 2015 року у головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру відділу Держземагенства у м. Івано-Франківську Ходаківського А. В., який має право доступу до автоматизованої системи Державний земельний кадастр, виник протиправний умисел, спрямований на несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в автоматизованій системі. Так, 29 квітня 2015 року ОСОБА_2 безпідставно відкрив розділи 1, 2, 3, 4 поземельної книги на земельну ділянку із кадастровим номером - :05:001:0132, загальною площею 0,0474 га, цільове призначення: «03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», яка розташована по АДРЕСА_2 , чим несанкціоновано вніс зміни до Державного земельного кадастру провівши незаконно державну реєстрацію цієї земельної ділянки.

Звертаючись до суду із позовом, представник ОСОБА_1 адвокат Савчук В. Р. посилався на те, що вказані дії ОСОБА_2 щодо несанкціонованого внесення змін до Державного земельного кадастру - проведення незаконної державної реєстрації спірної земельної ділянки перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із нарахуванням ОСОБА_1 плати за користування земельною ділянкою у сумі 77691,60 грн та 5675 грн судового збору, а отже, є матеріальною шкодою для останньої.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, виходив із їх безпідставності.

Колегія суддів погоджується із таким висновком, оскільки суд правильно вказав, що дії відповідача щодо несанкціонованого внесення змін до Державного земельного кадастру жодним чином на ці правовідносини не впливають та не спростовують факт користування позивачкою земельною ділянкою комунальної власності без достатньої правової підстави, а отже, не звільняють її від обов`язку щодо сплати коштів за таке використання. З огляду на фактичні обставини у справі, визнання винним відповідача у кримінальному правопорушенні не перебуває у причинному зв`язку із стягненням з позивачки утриманих коштів за оренду земельної ділянки, не зважаючи на статус позивачки як потерпілої.

Тому встановлений судовим рішенням обов`язок щодо сплати вказаних коштів та судового збору, у зв`язку із розглядом справи, не може розцінюватися як шкода, завдана позивачці неправомірними діями відповідача. З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2024 року у справі № 344/723/24 встановлені обставини щодо наявності підстав для відшкодування ОСОБА_2 шкоди позивачці, що не підлягають доказуванню під час розгляду цієї справи. У вказаній ухвалі лише встановлено факт вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 362 КК України, однак такий факт сам по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог у цій справі.Отже, позивачка не довела належними та допустимими доказами наявність складу цивільного правопорушення, що є підставою для відмови у задоволенні її позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги по суті є посиланням на обставини, викладені в позовній заяві, яким суд першої інстанції надав мотивовану оцінку, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів уважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Савчука Василя Романовича залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 30 травня 2025 року.

Суддя-доповідач: Л. В. Василишин

Судді: В. М. Барков

І. В. Бойчук