Справа № 161/4457/25 Головуючий у 1 інстанції: Гринь О. М.
Провадження № 22-ц/802/651/25 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Киці С. І., Осіпука В. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2025 року

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (далі ТОВ «ФК «Артеміда-Ф») звернулося до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 18 січня 2023 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та відповідачем ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит №104887, згідно з умовами якого позичальнику був наданий кредит у розмірі 3 000 грн, зі строком кредитування 84 днів та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 550% річних. Кредитним договором також передбачена одноразова комісія у розмірі 1 000 грн за видачу кредиту.

На підставі договору факторингу від 28 червня 2023 року ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло права вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 104887 від 18 січня 2023 року.

Позивач зазначав, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання по своєчасному погашенню заборгованості за кредитним договором і станом на 25 лютого 2025 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 7 925 грн 70 коп., з яких: 4 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 3 424 грн 70 коп. заборгованість за відсотками; 501 грн заборгованість за комісією.

Ураховуючи наведене, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про споживчий кредит № 104887 від 18 січня 2023 року у розмірі 7 925 грн 70 коп., а також понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2025 року позов ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» заборгованість за договором про споживчий кредит № 104887 від 18 січня 2023 року у розмірі 6 424 грн 70 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат

У стягненні витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 5 670 грн. Крім того, у поданій апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» просило суд стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 4 000 грн.

На переконання скаржника, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у цій справі. Суд залишив поза увагою те, що заяву про стягнення витрат професійну допомогу ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» зробило у прохальній частині позовної заяви, що відповідає ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Така заява наведена і в апеляційній скарзі. Крім того, до позовної заяви разом із копією договору про надання правової допомоги № К від 20 лютого 2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та адвокатом Бачинським О. М., було додано також детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги в документі «розрахунок суми судових витрат за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до гр. ОСОБА_1 , РНОКПП (ІПН): НОМЕР_1 , за договором про споживчий кредит № 104887 від 18.01.2023 року». Наведене спростовує висновок суду про те, що стороною позивача не наданий суду належний детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вважає, що надмірний формалізм суду першої інстанції при оцінюванні опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, призвів до порушення принципу верховенства права.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач не подав.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується позивачем лише в частині розподілу судових витрат, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, то відповідно до норм ст. 367 ЦПК України апеляційним судом в частині задоволених позовних вимог рішення суду не переглядається та на предмет законності й обґрунтованості не перевіряється.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України ця справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження та без повідомлення учасників справи.

За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою ухвалення постанови у цій справі є 28 травня 2025 року - дата складення повного судового рішення.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу належить скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про їх часткове стягнення, виходячи з таких мотивів.

Відмовляючи ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» у стягненні з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не звертався до суду із заявою, в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, про надання доказів понесених витрат після ухвалення рішення у справі. Стороною позивача також не наданий належний детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Апеляційний суд не погоджується із такими висновками суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, складання відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» - адвокат Бачинський О. М. у прохальній частині позовної заяви зробив заяву про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції та надав докази, які підтверджують надання такої допомоги позивачу, а саме: договір про надання правової допомоги № К від 20 лютого 2025 року, укладений між ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та адвокатом Бачинським О. М.; розрахунок суми судових витрат здійснених адвокатом у цій справі. Згідно з умовами зазначеного договору про надання правової допомоги сторони погодили, що за надання адвокатом правничої допомоги за цим договором сплачується гонорар у розмірі, що становить 7 000 грн, та який клієнт зобов`язується сплатити адвокату впродовж 10 днів з моменту ухвалення судом рішення (пункти 4.2. та 4.4.). Позивач пропорційно до розміру задоволених судом вимог на виконання умов (п. 4.3.) згаданого договору сплатив адвокату Бачинському О. М. згідно з актом № 1 приймання-передачі наданих послуг до зазначеного договору 5 670 грн, що підтверджується доданою до апеляційної скарги копією квитанції від 23 квітня 2025 року № 1735.

Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для присудження позивачу витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивач зробив у прохальній частині заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, що узгоджується з ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Крім того, ураховуючи те, що сторони у договорі про надання правової допомоги погодили фіксований розмір гонорару, тому детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги у даному випадку не потрібен.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц викладено наступний правовий висновок.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у передбаченому законом порядку направив на адресу ОСОБА_1 документи на підтвердження вимог щодо витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, однак, в матеріалах справи відсутні докази їх отримання відповідачем, що фактично позбавляло останнього можливості подати до суду клопотання про зменшення таких витрат. Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, який міститься у додатковій постанові від 21 серпня 2019 року у справі №922/28/18. Крім того, відшкодуванню підлягають витрати, які мають розумний характер (рішення ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00).

Оскільки у цій справі позовні вимоги судом задоволено частково та зважаючи на наявність в матеріалах справи доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також відсутність заперечень сторони відповідача про неспівмірність понесених позивачем у суді першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із неотриманням від позивача документів на підтвердження таких вимог, а також враховуючи що відповідач не повідомлений судом про час та місце судового засідання, оскільки судова повістка повернулася до суду без вручення адресату, колегія суддів дійшла висновку, що розумний розмір відшкодування витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції у даному випадку належить визначити у розмірі 2 000 грн, що з урахуванням ціни позову цілком буде відповідати критеріям співмірності та обґрунтованості таких витрат, які реально понесені позивачем ТОВ «ФК «Артеміда-Ф».

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення суду в оскаржуваній частині з порушенням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому з підстав, передбачених ч. 1 ст. 376 ЦПК України, його у цій частині належить скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 2 000 грн. У зв`язку з цим апеляційна скарга ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» підлягає частковому задоволенню.

Крім того, як уже було зазначено вище, у поданій апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 4 000 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції та надало докази, які підтверджують надання такої допомоги, а саме: договір про надання правової допомоги № К від 17 квітня 2025 року, укладений між ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та адвокатом Бачинським О. М.; розрахунок суми судових витрат здійснених адвокатом у цій справі. Згідно з умовами зазначеного договору про надання правової допомоги сторони погодили, що за надання адвокатом правничої допомоги за цим договором сплачується гонорар у розмірі, що становить 4 000 грн, та який клієнт зобов`язується сплатити адвокату впродовж 10 днів з моменту ухвалення судом рішення (пункти 4.2. та 4.4.).

Позивач у передбаченому законом порядку направив на адресу ОСОБА_1 документи на підтвердження вимог щодо витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, однак, в матеріалах справи відсутні докази їх отримання відповідачем, що фактично позбавляло останнього можливості подати до апеляційного суду клопотання про зменшення таких витрат.

Ураховуючи наявність в матеріалах справи доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також відсутність заперечень сторони відповідача про неспівмірність понесених позивачем у суді апеляційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із неотриманням від позивача документів на підтвердження таких вимог та копії ухвали з додатками про відкриття апеляційного провадження у цій справі, тому колегія суддів дійшла висновку, що розумний розмір відшкодування витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у даному випадку належить визначити у розмірі 1 000 грн. Такий розмір витрат відповідатиме критеріям співмірності та обґрунтованості, ураховуючи часткове задоволення апеляційної скарги позивача.

Керуючись статтями 268, 367-369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» задовольнити частково.

Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2025 року у цій справі в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя

Судді: