Справа № 706/127/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Школьної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Самсоненко А.П.,

представника відповідача Желдакова Я.І. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Христинівка Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника Алієва Нурай звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в загальній сумі 90 675 грн та понесені судові витрати в розмірі 3 028,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 06.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 07088-04/2024. Договір підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер його мобільного телефону, про що свідчить п.8 правочину.

За умовами кредитного договору товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 10 000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався його повернути і сплатити проценти за його користування в порядку та на умовах, визначених договором.

Згідно з п.п. 3.3. п. 3 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

29.07.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29072024, за умовами якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло права вимоги до боржників, указаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 29072024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 35 000 грн, з яких: 10 000 грн основна сума боргу, 25 000 грн заборгованість за відсотками.

Позивач стверджує, що заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена.

22.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений договір позики № 2873357. Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями. За укладеним правочином товариство перерахувало на картку відповідача грошові кошти в сумі 3 500 грн, які ОСОБА_1 вчасно не повернув, проценти за їх користуванням не сплатив, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 12 075 грн, що складається із 3 500 грн суми кредиту, 1 575 грн заборгованості за відсотками, 7 000 грн пені.

Позивач іказує, що право грошової вимоги до відповідача по договору позики № 2873357 від 22.04.2024 він набув на підставі укладеного 14.06.2021 із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договору факторингу № 14/06/21 та підписаного до нього Реєстру боржників № 31 від 25.09.2024.

06.04.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 10140-04/2024, а 22.04.2024 договір № 38305-04/2024. Кредитні договори підписані електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер його мобільного телефону.

На виконання умов кредитних договорів ТОВ «Аванс Кредит» перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 10 000 грн та 2 000 грн у безготівковій формі за реквізитами платіжної картки, що вказані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.

25.07.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 25072024, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло права вимоги до боржників, указаних у Реєстрі боржників, у тому числі до відповідача за кредитним договором № 10140-04/2024 в сумі 37 750 грн, з яких: 10 000 грн сума заборгованості за основною сумою, 27 750 грн заборгованість за відсотками, та за кредитним договором № 38305-04/2024 в розмірі 5 850 грн, з яких: 2 000 грн заборгованість за основною сумою, 2 850 грн заборгованість за відсотками.

Покликаючись на норми Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за чотирма кредитними договорами в загальній сумі 90 675 грн та понесені судові витрати.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 31.01.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву на позовну заяву.

17.04.2025 через систему «Електронний суд» на адресу суду від представника відповідача адвоката Желдакова Я.І. надійшов відзив на позовну заяву, у якому він факт користування відповідачем кредитними коштами заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Представник відповідача зазначає, що позивачем не надано належних доказів перерахунку відповідачу коштів за кредитними договорами з боку первісних кредиторів, розрахунки заборгованості складені самим позивачем, а тому вони не є доказами наявності заборгованості у ОСОБА_1 . Окрім того, стверджує про недоведеність факту переходу прав вимоги від первісних кредиторів до позивача, оскільки відсутні реєстри боржників до договорів факторингу, на які посилається позивач, відсутні докази перерахунку коштів за договорами факторингу, відсутні відомості щодо повідомлення відповідача про відступлення права вимоги, а право вимоги за договором укладеним 22.04.2024 позивач набув по договору факторингу від 14.06.2021, у якому предмет договору не індивідуалізовано належним чином (а.с. 113 119).

З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, перевірки заперечень представника відповідача, 29.04.2025 Христинівським районним судом Черкаської області постановлено ухвалу, якою витребувано у позивача докази та зобов`язано ТОВ «ФК «ЄАПБ» у строк до 23.05.2025 надати належним чином завірені копії:

- Договору факторингу № 29072024 від 29.07.2024; акту прийому передачі реєстру боржників до даного договору та Реєстру боржників від 29.07.2024;

- Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021; додаткової угоди № 37 від 25.08.2024 до договору; акту прийому передачі реєстру боржників від 25.09.2024 та Реєстру боржників №31 від 25.09.2024;

- Договору факторингу № 25072024 від 25.07.2024; акту прийому передачі реєстру боржників від 25.07.2024 та Реєстру боржників від 25.07.2024 (а.с. 134 136).

У судове засідання представник позивача не з`явився. У прохальній частині пред`явленого позову просив розгляд справи проводити без участі позивача.

Сповіщений про дату, час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Желдаков Я.І. просив відмовити у задоволені позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та з урахуванням недоведення факту переходу права вимоги до позивача за договорами факторингу, оскільки ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надало їх копії суду згідно постановленої ухвали.

Дослідивши усі надані докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності достатності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, суд дійшов таких висновків.

Між сторонами виник спір щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договорами:

- № 07088-04/2024 від 06.04.2024, що укладений між ТОВ «СТАР ФІНАНС ГРУП» та ОСОБА_1 ;

- № 2873357 від 22.04.2024, укладеним відповідачем із ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів»;

- № 10140-04/2024, що укладений 06.04.2024 між відповідачем та ТОВ «Аванс кредит»;

- № 38305-04/2024 від 22.04.2024, укладеним ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 .

Щодо кредитного договору № 07088-04/2024 від 06.04.2024 судом встановлено:

06 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕС ГРУП» та ОСОБА_1 відповідачем у справі, укладено договір про надання фінансового кредиту № 07088-04/2024 (далі по тексту - Договір № 07088-04/2024) (а.с. 8 10).

Договір укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа та підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором W0795 (а.с. 10).

Відповідно до п. 2.1 Договору № 07088-04/2024 перед його укладенням товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію клієнта одним із таких способів:

- отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних;

- отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректно введеного особою, верифікація якої здійснюється, otp пароля, надісланого установою на такий фінансовий номер телефону, та фото фіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власним ідентифікаційним документом, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням КЕП уповноваженим працівником установи та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото.

За умовами Договору № 07088-04/2024 товариство надає клієнту кредит в розмірі 10 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт, у свою чергу, зобов`язаний його повернути і сплатити проценти за його користування в порядку та на умовах, визначених договором.

Кредит наданий строком на 100 днів, дата погашення кредиту 14.07.2024 (п. 1.2 Договору № 07088-04/2024).

Пунктом 1.4.1 визначено процентну ставку 2,5 % в день. Згідно п. 1.4.2 якщо клієнт 30.04.2024 сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, то як учасник програми лояльності отримає індивідуальну знижку в розмірі 20,40 % на перший платіж.

Пунктом 1.6 Договору № 07088-04/2024 визначено, що кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149-49ХХ-ХХХХ-9934 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.

06.04.2024 сторонами підписаний Додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 07088-04/2024, у котрому ОСОБА_1 та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» узгодили графік платежів (а.с. 11 зворот).

Відповідач був ознайомлений із Паспортом споживчого кредиту, у якому міститься інформація щодо орієнтовної вартості кредиту, порядку та строків повернення кредиту, розміру та порядку нарахування процентів (а.с. 12 13).

Згідно з наданими суду копіями першої, другої, третьої та дев`ятої сторінками Договору факторингу №29072024 від 29.07.2024, що укладений між ТОВ «СТАР ФАЙНЕС ГРУП», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ЄАПБ», як фактором, ТОВ «СТАР ФАЙНЕС ГРУП» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК«ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.14 15).

За умовами п.1.1. Договору факторингу №29072024 фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п. 1.2 Договору факторингу №29072024, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі Реєстру боржників підтверджує перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору.

Однак, надана суду копія Акта прийому передачі реєстру боржників відомостей про кількість відступлених прав грошової вимоги, відомостей в якій формі передавався реєстр, та відомостей про загальну суму заборгованості відступлених прав за Договором факторингу №29072024 не містить (а.с. 16).

Крім іншого, укладаючи Договір факторингу №29072024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» взяло на себе обов`язок (п. 1.3.) повідомити боржників у спосіб визначений ч. 1 ст. 25 Закону України «Про споживче кредитування» та який передбачений договором про споживчий кредит, про укладення цього правочину та про передачу персональних даних боржників.

Однак такого повідомлення боржнику ОСОБА_1 суду не надано і матеріали справи його не містять.

Реєстр боржників, право вимоги до яких були відчужені Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕС ГРУП», суду на виконання ухвали про витребування доказів не наданий.

Поряд з цим, згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 29072024 від 29.07.2024, що сформований представником позивача 16.01.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 35 000 грн, що складається з суми заборгованості за основною сумою боргу в 10 000 гривень та 25 000 гривень заборгованості за відсотками (а.с. 17).

Розрахунок заборгованості за укладеним з ОСОБА_1 договором про надання споживчого кредиту на день відступлення права вимоги, тобто на 29.07.2024, суду не наданий, хоча обов`язок передати такий документ у Товариства виник за умовами Договору факторингу №29072024.

Відповідно до складеного представником позивача розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 07088-04/2024 від 06.04.2024, за період з 29.07.2024 по 31.12.2024, загальний розмір заборгованості, становить 35 000 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 10 000 грн; заборгованість за процентами 25 000 грн (а.с.18).

Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованих сум за Договорами №07088-04/2024 від 06.04.2024 у загальному розмірі 35 000 грн.

Доказів видачі кредитних коштів, доказів на підтвердження існування заборгованості, зокрема, інформації чи емітувалась на ім`я відповідача платіжна картка № НОМЕР_1 , чи зараховувались на цю картку кошти та в якому розмірі, відомості про рух коштів по картковому рахунку, інформації про те, який номер телефону відповідача був фінансовим, первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення) суду не надані, а тому суд позбавлений можливості перевірити надання ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів, користування відповідачем кредитними коштами та внесення нею грошових коштів на погашення кредитної заборгованості.

Щодо договору позики № 2873357 від 22.04.2024 суд установив такі фактичні обставини:

22.04.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладений Договір позики № 2873357 (далі по тексту Договір позики) (а.с. 22 24).

Договір позики укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 2 Договору позики ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит в розмірі 3 500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язався його повернути і сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Строк позики 30 днів, процентна ставка 1,50% фіксована. Дата надання позики 22.04.2024, дата повернення 22.05.2024.

22.04.2024 сторонами підписаний Додаток № 1 до Договору позики, у котрому визначено загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку (а.с. 25).

Договір позики № 2873357 та додаткова угода до нього підписані з боку відповідача електронним підписом одноразовим ідентифікатором J2b1Y1 (а.с. 24 на звороті, 25).

У Додатку № 1 до Договору позики № 2873357 сторони обумовли, що загальна вартість кредиту становить 5 075 грн, з яких 3 500 грн сума позики, 1 575 грн проценти у межах строку кредитування.

14.06.2021 між ТОВ «ФК «ЄАПБ», як фактором, та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як клієнтом, укладений договір факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права грошової вимоги до боржників, які зазначені у Реєстрі боржників (а.с. 26 28).

Пункт 1.2 цього правочину визначає, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. У день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно Реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку № 4 до цього договору.

Крім іншого, ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладаючи договір факторингу, взяло на себе обов`язок протягом 30 робочих днів повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних.

28.07.2021 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладена додаткова угода № 2, відповідно до якої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» взяло на себе обов`язок протягом 10 робочих днів повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних (а.с. 29).

Згідно з копією акта приймання передачі Реєстру боржників № 31 від 25.09.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників (а.с. 32).

Однак відомостей в якій формі передавався реєстр, яка кількість відступлених прав грошової вимоги та яка загальна сума заборгованості акт не містить.

Реєстр боржників, право вимоги до яких були відчужені ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» суду не наданий.

Водночас позивач одноосібно сформував витяг з Реєстру боржників № 31 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 щодо укладеного із ОСОБА_1 договору позики 2873357. Зазначений витяг не містить підпису представників ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», а оформлений представником позивача Алієвою Нурай 16.01.2025 (а.с. 33).

Судом витребувано належним чином завірену копію Реєстру боржників № 31 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, однак позивач такого документу на вимогу суду не надав.

Судом досліджений складений позивачем розрахунок заборгованості за укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» із ОСОБА_1 . Договором позики за період з 25.09.2024 по 31.12.2024. За змістом розрахунку відповідач має непогашену заборгованість за основною сумою боргу 3 500 грн, сума заборгованості за нарахованими первинним кредитором відсотками 1 575 грн, сума пені 7 000 гривень, сума заборгованості разом 12 075 грн (а.с. 34).

Разом з цим, позивачем не надано розрахунок заборгованості за укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 . Договором позики за період до укладення договору факторингу та відступлення права вимоги.

Незважаючи на те, що відповідач факт отримання коштів за даним правочином заперечує, позивач будь яких доказів перерахування кредиту відповідачу не надав.

Щодо укладення Договорів про надання фінансового кредиту № 38305-04/2024 від 22.04.2024 та № 10140-04/2024 від 06.04.2024:

22.04.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем укладений договір про надання фінансового кредиту № 38305-04/2024 (а.с. 40 42).

Відповідно до п. 1.1 Договору ТОВ «Аванс Кредит» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит в розмірі 2 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язався його повернути і сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Сторони договору в п. 1.2 Договору узгодили строк кредиту 120 днів, дата надання кредиту 22.04.2025, дата погашення кредиту 19.08.2024.

Пунктом 1.6 Договору визначено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.

22.04.2025 сторонами підписаний Додаток № 1 до Договору про надання споживчого кредиту, яким визначено загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку (а.с. 43).

Договір про надання фінансового кредиту та Додаток № 1 до нього підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором W3194 (а.с. 42 43).

Відповідач ознайомлений із Паспортом споживчого кредиту у якому міститься інформація щодо орієнтовної вартості кредиту, порядку та строків повернення кредиту, розміру та порядку нарахування процентів, що він засвідчив шляхом введення одноразового ідентифікатора (а.с. 44 45).

За умовами укладеного 06.04.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем Договору фінансового кредиту № 10140-04/2024 товариство зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит в розмірі 10 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язався його повернути і сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 47-49).

Сторони договору в п. 1.2 Договору узгодили, що датою надання кредиту є 06.04.2024, датою погашення 03.08.2024, строк кредиту 120 днів.

Денна процентна ставка відповідно до п. 1.4.1 Договору становить 2,50 % та застосовується у межах строку кредитування.

Пунктом 1.6 Договору визначено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачі кредиту.

06.04.2024 сторонами підписаний Додаток № 1 до Договору про надання споживчого кредиту, у котрому визначено загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку (а.с. 50).

Договір та додаток до нього ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором - W3188 (а.с. 49 на звороті, 50).

Відповідач був ознайомлений із Паспортом споживчого кредиту у якому міститься інформація щодо орієнтовної вартості кредиту, порядку та строків повернення кредиту, розміру та порядку нарахування процентів (а.с. 51 52).

25.07.2024 між ТОВ «ФК «ЄАПБ», як фактором, та ТОВ ««Аванс Кредит», як клієнтом, укладений договір факторингу № 25072024, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права грошової вимоги до боржників, які зазначені у Реєстрі боржників (а.с. 54 56).

Пункт 1.2 цього правочину визначає, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. У день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно Реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку № 4 до цього договору, на підставі акту прийому передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді.

Крім іншого, ТОВ «Аванс Кредит», укладаючи договір факторингу № 25072024 взяло на себе обов`язок протягом 10 робочих днів повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних.

Згідно з копією акта прийому передачі Реєстру боржників від 25.07.2024 до Договору факторингу № 25072024 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників (а.с. 57).

Однак відомостей, в якій формі передавався реєстр, яка кількість відступлених прав грошової вимоги та яка загальна сума заборгованості акт не містить. Відомості із зазначеною інформацію позивачем приховані, а копія Реєстру боржників, право вимоги до яких були відчужені ТОВ «Аванс Кредит», на вимогу суду надана не була.

Із витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 25072024 від 25.07.2024 убачається перехід права вимоги до позивача за кредитним договорами № 38305-04/2024 на суму 5 850 грн, з яких: 2 000 грн сума основного боргу, 2 850 грн сума заборгованості за відсотками, та кредитним договором № 10140-04/2024 на суму 37 750 грн, з яких: 10 000 грн основна сума боргу, 27 750 грн заборгованість за відсотками. Зазначений витяг не містить підпису представника ТОВ «Аванс Кредит», оскільки сформований представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» Алієвою Нурай 16.01.2025 (а.с. 58).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Положеннями ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частинами 1, 2 статті 640 ЦК України унормовано, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Суд вважає доведеним факт укладення договорів

- № 07088-04/2024 від 06.04.2024 між ТОВ «СТАР ФІНАНС ГРУП» та ОСОБА_1 ;

- №2873357 від 22.04.2024 між відповідачем із ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів»;

- №10140-04/2024 від 06.04.2024 та № 38305-04/2024 від 22.04.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 .

Вищевказані договори були укладені між кредиторами та відповідачем у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Закону України «Про електронну комерцію», підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем та його представником таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є їх процесуальним обов`язком.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19; від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 , від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 і від 16 грудня 2020 року у справі 561/77/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом частини першої статті 1050 ЦК України згідно з вимогами статей 526, 527, 530 ЦК України банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Відповідач та його представник факт отримання грошових коштів за кредитними договорами заперечують.

При цьому, позивач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач отримав кредитні кошти, в подальшому порушив обов`язок із їх повернення, тобто не виконував, або неналежним чином виконував умови кредитних договорів № 07088-04/2024 від 06.04.2024, №2873357 від 22.04.2024, №10140-04/2024 від 06.04.2024 та № 38305-04/2024 від 22.04.2024.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до пункту 1 статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг.

Згідно з пунктом 3 статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» продавець (виконавець, постачальник), надавач платіжних послуг, оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала плату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку.

Закон є спеціальним нормативно-правовим актом щодо регулювання спірних правовідносин.

Належних та допустимих документів, які передбачені статтею 13 Закону України «Про електронну комерцію» і які підтверджують переказ позивачем кредитних коштів на рахунок відповідача, а також те, що такий переказ є завершеним, суду не надано.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором складений самим позивачем, який стороною договору про надання споживчого кредиту не був. При цьому розрахунок заборгованості станом на день первинного відступлення права вимоги за Договором відсутній.

Відповідно до пункту 59, 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях клієнтські рахунки та виписки з них. Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта.

Отже, виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту і вона повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 26 жовтня 2022 року у справі № 333/5483/20 та інших.

Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредитів, користування ними, а, отже, не є достовірним доказом наявності заборгованості.

Надані позивачем документи факт існування у позичальника заборгованості за вказаними кредитними договорами не підтверджують, а інші докази у справі відсутні.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постановах від 20 травня 2022 року у справі №336/4796/18 та від 30 серпня 2022 року у справі №509/2976/19.

За таких обставин позивачем не доведено належними та допустимими доказами виконання обов`язку щодо переказу кредитних коштів відповідачу за кредитними договорами та існування у позичальника заборгованості за ними на загальну суму 90 675 грн.

У справах про стягнення кредитних коштів, на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право кредитора на пред`явлення будь-якої вимоги.

Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18.

У той же час, звертаючись до суду із вказаним позовом, ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просило суд здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача (а.с. 6 на звороті).

Заявивши в позовній заяві клопотання про розгляд справи за відсутності свого представника, позивач тим самим підтвердив, що подав усі наявні у нього докази на обґрунтування своїх вимог разом із позовною заявою.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач не довів перед судом заявлені вимоги, а тому вони не можуть бути задоволені.

Щодо підтвердження факту відступлення прав вимоги за кредитними договорами позивачу слід зазначити таке.

Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги; реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Водночас, доказів переходу права вимоги за кредитними договорами, заборгованість за якими просить стягнути позивач, від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі позивач не надав.

Зокрема, досліджені судом умови Договорів факторингу не передбачають, що за ними відчужуються, у тому числі, і права вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 07088-04/2024, договором позики № 2873357, договорами надання фінансового кредиту № 10140-04/20204 та 38305-04/2024.

У досліджених судом копіях актів приймання передачі відсутні відомості про те, в якій формі передавався реєстр, яка кількість відступлених прав грошової вимоги та яка загальна сума заборгованості відступлена.

Також, ухвалюючи рішення, суд враховує, що реєстр боржників, право вимоги до яких було відчужене первісними кредиторами позивачу, відсутній, витяг із Реєстру боржників не містить підпису та печатки первісних кредиторів.

З метою належної перевірки наявності у позивача права вимоги до відповідача за кредитними договорами, ухвалою суду від 29.04.2025 витребувано копії договорів факторингу, додаткових угод до них, копій реєстрів боржників та актів прийому передачі. Зазначені письмові докази суд зобов`язав надати позивача у строк до 23.05.2025, однак витребуваних документів позивач у визначений строк не надав (а.с. 134 136).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

При здійсненні розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить із таких положень процесуального закону.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову слід відмовити, суд вважає за необхідне судовий збір залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 76 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 287 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст судового рішення складений та проголошений о 16 год 00 хв 04 червня 2025 року.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Альона ШКОЛЬНА