У Х В А Л А

Іменем України

694/1503/25

28.05.2025 року м.Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Смовж О.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги ЖКГ,

в с т а н о в и л а:

26.05.2025 до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги ЖКГ в сумі 37 091 грн 62 коп, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом надіслано запит про місце реєстрації боржника - фізичної особи.

Згідно відповіді № 1419953 від 27.05.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, боржник ОСОБА_1 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, самим представником заявника до матеріалів справи додано інформацію, отриману з джерела Опендабот, з якої вбачається, що боржник ОСОБА_1 є власником лише частини вказаного домоволодіння. Власником іншої частини зазначеного домоволодіння є ОСОБА_2 , який заявником в якості боржника не зазначається. При цьому у заяві про видачу судового наказу жодним чином не пояснено та не обґрунтовано чому боржником зазначено лише одну особу з власників, не надається доказів споживання послуг лише одним з власників майна.

Згідно ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Із п.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

З системного аналізу зазначених норм законодавства слідує, що судовий наказ може бути виданий за умови, що боржником є індивідуальний споживач фізична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, з яким повинен бути укладений договір про надання житлово-комунальної послуги; або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно приписів ч. 8 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Таким чином, з отриманої судом інформації та доданих документів, встановлено що зареєстроване місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , разом з тим він є власником лише частини даного домоволодіння.

Дані обставини свідчить про недостатню обґрунтованість заяви в частині зазначеного боржника та підстав для стягнення саме з нього усією заборгованості за надані послуги споживання природного газу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу, оскільки заява про видачу судового наказу подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 161,163, 164,165, 166, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги споживання природного газу.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя О.Ю.Смовж