Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2025 р. Справа153/624/25

Провадження2/153/203/25-ц

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу №153/624/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, в якому просила визнати за нею право власності в порядку поділу спільного майна подружжя на 1/2 частки житлового будинку та надвірних будівель і господарських споруд по АДРЕСА_1 , який відповідно до договору купівлі-продажу від 08 жовтня 2018 року посвідченого приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області Катруком М.В., й зареєстрований в реєстрі за №1856, належить ОСОБА_2 , та вирішити питання судових витрат. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 14.06.2016 був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем по справі. Від спільного подружнього життя у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинено, на даний час вони з відповідачем спільно не проживають та не підтримують сімейних стосунків. Після припинення шлюбних стосунків дитина залишилась проживати разом із нею та перебуває на її утриманні. За час їхнього проживання ними було придбано житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , жилою площею 39,7 кв.м.. Зазначила, що будинок з надвірними будівлями та господарським спорудами було придбано під час шлюбу та належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Вказала, що їй, як другому із подружжя, належить право власності на одну другу частину спільного будинку, що такий розподіл майна по відношенню до сторін буде справедливим, відповідатиме інтересам осіб та не буде порушувати їх права. З метою захисту своїх прав вона змушена звернутися до суду із даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№3482 від 03.06.2025, в якій просить судовий розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує, а також просить скасувати забезпечення позову.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№3369 від 03.06.2025, в якій просив цивільну справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Заяви, клопотання: клопотання позивача про забезпечення позову від 28.04.2025 вхід.№2597 (а.с.23-24); заяви відповідача про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує; заява позивача про розгляд справи в її відсутність та підтримання позовних вимог, та скасування забезпечення позову.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 20 травня 2025 року на 09 годину 00 хвилин (а.с.29-31), частково задоволено клопотання позивача про забезпечення позову (а.с.33-37), відкладення підготовчого засідання, у зв`язку з неявкою відповідача (а.с.55-56), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі копії паспорта громадянина України (а.с.5-6) судом встановлено, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Писарівка Ямпільського району Вінницької області, зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Із копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 14.06.2016 (а.с.7) судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2016 року.

Із копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.12.2017 (а.с.8) судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 08.10.2018, Інвентаризаційної справи, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.10.2018 та висновку про вартість вих.№9 від 09.04.2025 (а.с.9-17) судом встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , вказаний будинок зареєстрований 08.10.2018.

Вивчивши надані матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного:

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.368 ЦК України - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя - позивача та відповідача.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.1, 2 ст.71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи суб`єктний склад, предмет та підстави позову, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання позову, оскільки таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та поділу майна подружжя у спосіб, запропонований позивачем, та підтриманий відповідачем.

Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені квитанцією № від 23.04.2025, та квитанцією № від 28.04.2025 за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 2005,60 грн., а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 2005,60 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного:

Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 10000,00 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться копія договору про надання правничої (правової) допомоги №34 від 23.04.2025, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Снітко В.А. (а.с.19); детальний опис наданих послуг і виконаних робіт адвокатом їх вартість при наданні правової допомоги від 28.04.2025(а.с.20).

На підтвердження оплати юридичних послуг позивачем надано квитанцію № від 23.04.2025, згідно якої ОСОБА_1 перерахувала адвокату Снітко В.А. кошти, призначенням платежу: оплата за послуги від ОСОБА_1 (а.с.21).

Оскільки позивачем ОСОБА_1 в передбаченому ЦПК України порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення нею витрат на правову допомогу у сумі 10000 грн., суд прийшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн.

Окрім того, ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 29 квітня 2025 року накладено арешт на 1/2 частину житлового будинку та надвірних будівель і господарських споруд по АДРЕСА_1 , який відповідно до Договору купівлі-продажу від 08 жовтня 2018 року посвідченого приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області Катруком М.В., номер в реєстрі 1856, належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 . Оскільки судом вирішується позов по суті, і тому відпала підстава для забезпечення позову, тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача, і відповідно ч.7 ст.158 ЦПК України скасувати заходи забезпечення позову.

Керуючисьст.ст.12, 13, 15, 76, 77, 81, 82, 133,137, 141, 200, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, і на підставі ст.ст.55, 124 Конституції України, ст.ст. 368, 369, 370, 372 ЦК України, ст.ст.60, 63, 65, 68, 69, 70, 71 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , у порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями і господарськими спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який відповідно до Договору купівлі-продажу від 08 жовтня 2018 року посвідченого приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області Катруком М.В., номер в реєстрі 1856, належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1400,00 грн., а також витрати на правову допомогу у сумі 10000,00 гривень, а всього 12005 (дванадцять тисяч п`ять) гривень 60 копійок.

Скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 29 квітня 2025 року, а саме про накладення арешту на 1/2 частину житлового будинку та надвірних будівель і господарських споруд по АДРЕСА_1 , який відповідно до Договору купівлі-продажу від 08 жовтня 2018 року посвідченого приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області Катруком М.В., номер в реєстрі 1856, належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Головуючий Т. В. Гаврилюк