Провадження № 2/484/61/25
Справа № 484/3254/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Шикері І.А.

за участю серктаря судових засідань - Туркалової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, шляхом визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя автомобіля марки CHEVROLET TACUMA, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2006 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 ; визнання за нею права власності на 1/2 частину автомобіля марки CHEVROLET TACUMA, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2006 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 та стягнення з відповідача на її користь компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки CHEVROLET TACUMA, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2006 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , в сумі 94810 грн. та судових витрат.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з 27.03.2014 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, проте з середини травня 2024 вони повністю припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Під час шлюбу, у середині 2022 року, ними було придбано автомобіль марки CHEVROLET TACUMA, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2006 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , який було зареєстровано за відповідачем, вартість якого становила близько 4- 5 тисяч доларів США. На даний час та після припинення шлюбних відносин, відповідач користується спірним автомобілем. Між нею та відповідачем було досягнуто домовленості, що відповідач має сплатити їй компенсацію вартості частки спірного автомобіля, при цьому вона не буде претендувати на автомобіль і він залишиться у власності відповідача. В той же час, після зазначеної домовленості, відповідач, без її згоди, відчужив спірний автомобіль подарувавши його своїй матері ОСОБА_3 . Зазначила, що спірний автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності та неподільною річчю, якою неможливо спільно користуватись, тому спірний автомобіль підлягає розподілу, в зв`язку з чим вона й звернулась до суду з вказаним позовом.

Позивач та її представник адвокат Сікорський М.М. в судове засідання не з`явились, проте направили до суду заяву у якій просили провести розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач та його представник адвокат Бєлоущенко А.Ж. проти задоволення позову заперечували, подали до суду відзив у якому зокрема зазначили, що дійсно у період шлюбу сторонами було придбано автомобіль марки CHEVROLET TACUMA, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2006 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 за 45000 грн. Однак, під час експлуатації вказаного автомобіля сталася ДТП за участю відповідача і 01.06.2024 автомобіль було відчужено у стані, після ДТП, за ціною 10000 грн. В той же час, згідно звіту № 65-24 ФОП ОСОБА_4 , середня ринкова вартість автомобіля марки CHEVROLET TACUMA становить 55815 грн. Тому розмір компенсації на яку позивачка має право становить 27908 грн. З врахуванням наведеного просили позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивачки компенсацію вартості частини спірного автомобіля, в розмірі 27908 грн. Розгляд справи просили провести за їх відсутності, з урахуванням позиції, викладеної у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, заяви представників сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України, ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. п. 23, 24 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. за № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК).

За таких обставин, для поділу спільного майна необхідно встановити його обсяг станом на дату розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що з 27.03.2014 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 08.07.2024 (а.с.41).

В період шлюбу сторонами було придбано автомобіль марки CHEVROLET TACUMA, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2006 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , який 04.01.2024 було зареєстровано на відповідача. Вартість даного автомобіля, згідно бюлетеня автотоварознавця, позивачка визначила у 189620 грн. Від проведення автотоварознавчого дослідження позивачка та її представник відмовились (а.с.117).

Під час експлуатації автомобіля марки CHEVROLET TACUMA, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2006 року випуску, 11.02.2024 сталася ДТП за участю відповідача, де вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження (а.с.72).

Згідно висновку за Звітом № 65-24 про незалежну оцінку майна з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП, ринкова вартість автомобіля марки CHEVROLET TACUMA, державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на дату ДТП становить 55815 грн. (а.с.46-67).

Судом також встановлено, що у період шлюбу, 01.06.2024, відповідач, без згоди позивачки, відчужив спірний автомобіль ОСОБА_3 і на даний час, автомобіль зареєстровано за нею (а.с.13,108).

Отже, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що спірний автомобіль, набутий сторонами під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В силу ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

З даної норми закону випливає, що сторони володіли вищезазначеним майном на праві власності в рівних частках.

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.

Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17.

Частиною першою статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 Кодексу. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Кодексу), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частина четверта статті 71 СК України).

Аналіз змісту положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку.

Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (стаття 365 цього Кодексу), в першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду.

Такий підхід відповідає закріпленим у статті 7 СК України засадам розумності і добросовісності, оскільки відповідач надає свою згоду на позбавлення його частки у праві власності, отримуючи, в свою чергу,гарантоване грошове відшкодування.

У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Стосовно розподілу рухомого майна подружжя, суд зазначає, що оскільки добровільно сторони не домовилися про розмір часток, які мають бути визначені кожному з них, то суд вважає, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, при цьому, суд враховує його неподільність, неможливість спільного використання, експлуатації, обслуговування, а також бере до уваги, що на даний час спірний автомобіль перебуває у власності третьої особи, а тому вважає, що за позивачкою слід визнати право власності на частину спірного автомобіля марки CHEVROLET TACUMA, державний номерний знак НОМЕР_2 , стягнувши з відповідача компенсацію вартості частини вказаного автомобіля.

В той же час, визначаючи розмір компенсації вартості частини автомобіля, суд виходить з даних Звіту № 65-24 про незалежну оцінку майна з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП, оскільки іншого суду не надано, і вважає, що з відповідача на користь позивачки, слід стягнути 27907 грн. 50 коп. компенсації вартості 1/2 частини автомобіля марки CHEVROLET TACUMA, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2006 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , в зв`язку з чим, позов підлягає частковому задоволенню.

В силу ст.141 ЦПК України, беручи до уваги, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору, в сумі 356 грн. 58 коп. та витрати на правничу допомогу, в сумі 2944 грн.

Керуючись ст. ст.3,12,13,81,259,263,264,265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - задовольнити частково.

Визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль марки CHEVROLET TACUMA, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2006 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля марки CHEVROLET TACUMA, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2006 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки CHEVROLET TACUMA, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2006 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , в сумі 27907 (двадцяти семи тисяч дев`ятиста семи) грн. 50 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, а саме: витрати по сплаті судового збору, в сумі 356 грн. 58 коп. та витрати на правничу допомогу, в сумі 2944 грн., а всього стягнути 3300 (три тисячі триста) грн. 58 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст.354 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлено 29.05.2025.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Сікорський Микола Миколайович, вул. Чегодаєва, 39, м. Первомайськ Миколаївської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживаня: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ: І.А.ШИКЕРЯ