ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/921/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/230/25 Категорія: 305010400 Позарецька С. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу ОСОБА_2 ;

розглянувши в м. Черкаси в порядку письмового провадженняапеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

в с т а н о в и в :

10.01.2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.2001 року. Власником квартири АДРЕСА_2 є відповідач ОСОБА_2

02.09.2024 року сталося залиття приміщень квартири ОСОБА_1 відповідачем, відповідно до акту, складеного головним інженером ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» Дільниця №7» Папушею К.П., майстром ОСОБА_3 , начальником дільниці СТС Златковським В.Ф. у присутності відповідача ОСОБА_2 .

Зазначено, що за даними акту від 02.09.2024 року, в квартирі АДРЕСА_3 відсутній доступ до інженерних комунікацій (стояки закриті оздоблювальним матеріалом). Повний доступ було надано 05.09.2024 року. При цьому, було виявлене наступне: стоякова чугунка труби тріснула, протікає. Звернень на адресу ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» Дільниця №7 з питань аварійного стану ділянки каналізаційного стояка від власника квартири АДРЕСА_3 не надходило.

Зазначено, що аварійна ситуація була ліквідована працівниками аварійної служби компанії а саме: виконана заміна ділянки стояка внутрішньо-будинкової каналізації мережі. При візуальному обстеженні квартири АДРЕСА_4 , 03.09.2024 року, встановлено наступне: кухня: на стелі, пофарбованій фарбою на водяній основі, жовті плями на площі 1,20х0,30м. На стінах спостерігається відшарування шпалер на площі 1,0х1,0; туалет: на стелі, пофарбованій фарбою на водяній основі, жовті плями на площі 1,0х1,0м. На стінах спостерігається відшарування шпалер на площі 1,0х1,0м.

Причиною залиття водою приміщень квартири АДРЕСА_1 , є порив трубопроводу каналізації загального користування.

Відповідно до звіту про оцінку ринкової вартості збитків, нанесених в результаті залиття приміщень квартири станом на 02.12.2024 року, проведеним ПП «Ажіо», з урахуванням фізичного зносу матеріалів становить 32080 грн. За проведення оцінки завданих збитків, позивачем сплачено 5000 грн.

Крім того, у позові зазначено, що відповідач добровільно відшкодувати завдану шкоду не бажає попри неодноразові звернення позивача.

У позовній заяві також зазначено про орієнтовний розрахунок понесених (очікуваних) позивачем судових витрат: судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., витрати за проведення оцінки у розмірі 5000 грн.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь збитки, завдані залиттям квартири АДРЕСА_1 у розмірі 32080 грн. та судові витрати.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 32080 грн., судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., а всього 33291 грн. 20 коп.

В частині стягнення судових витрат за проведення оцінки ринкової вартості збитків, нанесених в результаті залиття квартири АДРЕСА_1 , у розмірі 5000 грн. - відмовлено.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, зазначивши, що обов`язок по утриманню санітарно-технічних приладів (кранів, труб, що знаходяться у квартирі) у належному стані покладено саме на власника квартири.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення суду є незаконним та необґрунтованим, та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що вина відповідача у завданні шкоди позивачу повністю спростовується належними та допустимими доказами, а саме актом від 03.09.2024 року, складеного за наслідками залиття квартири АДРЕСА_1 в якому зазначено, що причиною залиття є порив трубопроводу каналізації загального користування, що є елементом внутрішньо будинкової системи за належне утримання, експлуатацію і ремонт якого відповідає управитель ТОВ «Управлінська компанія «Нова Якість» Дільниця № 7».

Вважає, що висновок суду про те, що саме відповідач повинна нести відповідальність є безпідставним та необґрунтованим.

Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що під час затоплення квартири позивача, відповідач перебувала за кордоном, а 04.09.2024 року відповідач звернулася до ТОВ «Управлінська компанія «Нова Якість» Дільниця № 7» для усунення вказаної несправності, що призвела до залиття квартири позивача, що підтверджує сумлінність відповідача та відповідальне ставлення до ситуації.

Вважає, що позивач пред`явила позов до неналежного відповідача, оскільки саме з винних дій ТОВ «Управлінська компанія «Нова Якість» Дільниця №7 виникло затоплення квартири у зв`язку з неналежним станом внутрішньо будинкових мереж в будинку.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу Черкаського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.2001 року (а.с.10). ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.12).

ОСОБА_1 звертаючись в суд з даним позовом позовні вимоги обґрунтувала тим, що 02.09.2024 року відбулося залиття її квартири з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 (власник відповідач), що підтверджується Актом від 03.09.2024 року.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 надала суду наступні докази, а саме: Акт від 03.09.2024 року складений головним інженером ТОВ «Управлінська компанія «Нова Якість» Дільниця 7» Папушою К.П., майстром ОСОБА_3 , начальником дільниці СТС ОСОБА_4 , сантехником СТС ОСОБА_5 , за участі власника квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_1 , Звіт про оцінку ринкової вартості збитків, нанесених в результаті залиття приміщень квартири 7-го поверху станом на 02.12.2024 року.

Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються наступними правовими нормами.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України).

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана особі і її майну або завдана майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка завдавача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини завдавача шкоди.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності своєї вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Згідно із частиною четвертою статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України також передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію (ст. 151 ЖК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний, зокрема, - своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; дотримуватися правил безпеки, зокрема пожежної та газової, санітарних норм; допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; забезпечити своєчасну підготовку об`єктів, що перебувають у його власності, до експлуатації в осінньо-зимовий період тощо.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що обов`язок по утриманню санітарно-технічних приладів (кранів, труб, що знаходяться у квартирі) у належному стані покладено на власника квартири.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК) та, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

При цьому, належність доказів правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму.

Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Відповідач, як власник квартири розташованої над квартирою позивача, не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема, на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляла та не надавала інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

За таких обставин, встановивши, що позивач довела розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, врахувавши дані Акту від 03.09.2024 року про залиття квартири та звіт про визначення вартості збитків, взявши до уваги конкретні обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири.

Доводи скаржника про те, що у справі відсутні докази на підтвердження того, що шкода заподіяна позивачу внаслідок протиправної поведінки відповідача, є безпідставними, оскільки власник квартири несе обов`язки щодо належного утримання та експлуатації квартири та її складових частин, зокрема, - сантехнічного обладнання та мережі водовідведення квартири, що і було зазначено судом першої інстанції.

Не приймаються до уваги колегією суддів доводи апеляційної скарги стосовно того, що під час затоплення квартири позивача, відповідач ОСОБА_2 перебувала за кордоном, а тому відсутня її вина у затопленні квартири, оскільки як зазначалося вище обов`язок по утриманню санітарно-технічних приладів (кранів, труб, що знаходяться у квартирі) у належному стані покладено саме на власника квартири, а відсутність власника у період затоплення не звільняє від відповідальності.

Не приймаються також до уваги колегією суддів доводи скаржника стосовно того, що належним відповідачем у справі повинно бути ТОВ «Управлінська компанія «Нова Якість» Дільниця № 7, оскільки відповідачем не надано належних доказів щодо саме на товариство покладається обов`язок утримання та експлуатації квартири та її складових частин (сантехнічного обладнання та мережі водовідведення квартири), з урахуванням того, що скарг до ТОВ «Управлінська компанія «Нова Якість» Дільниця № 7 від власника квартири АДРЕСА_2 не надходило, а згідно акту від 03.09.2024 року вбачається, що в зазначеній квартирі відсутній доступ до інженерних комунікацій (стояки закриті оздоблювальним матеріалом).

Рішення суду в частині стягнення судових витрат за проведення оцінки ринкової вартості збитків, нанесених в результаті залиття квартири АДРЕСА_1 , у розмірі 5000 грн. скаржником не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряється відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , тому відсутні підстави для зміни чи скасування рішення згідно доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2025 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді