УХВАЛА

29 травня 2025 року

м. Київ

справа № 753/16132/22

провадження № 61-3870ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Краснощокова Євгенія Віталійовича від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Міністерства юстиції України, Публічного акціонерного товариства «Астра Банк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товарної біржі «Електронні торгові системи», ОСОБА_3 , Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про поділ майна подружжя, визнання результатів електронних торгів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Міністерства юстиції України, ПАТ «Астра Банк», ПАТ «Дельта Банк», ТБ «Електронні торгові системи», ОСОБА_3 , ФГВФО про поділ майна подружжя, визнання результатів електронних торгів недійсними залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року про залишення позову без розгляду залишено без змін.

25 березня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення її недоліків та запропоновано заявнику подати до Верховного Суду підписану касаційну скаргу у новій редакції з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, додати до неї докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу і, зокрема, зазначити підстави оскарження вказаної ухвали ОСОБА_1 , враховуючи, що позивач ухвалу про залишення її позову без розгляду не оскаржує; на підтвердження сплати судового збору необхідно надати до суду касаційної інстанції відповідний документ.

Суд роз`яснив особі, яка подала касаційну скаргу, строк, порядок виконання вимог ухвали та наслідки її невиконання.

Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2025 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року про залишення позову без розгляду та постанову Київського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року у справі № 753/16132/22 повернуто скаржнику.

24 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 19 травня 2025 року про повернення касаційної скарги скаржнику.

27 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Краснощокову Є. В. від участі у розгляді цієї справи.

Заява обґрунтована тим, що ухвала Верховного Суду від 19 травня 2025 року не містить мотивів прийняття або відхилення аргументів касатора, а саме по собі рішення є незрозумілим та належним чином невмотивованим. ОСОБА_1 не є фахівцем у галузі права та не володіє необхідними юридичними знаннями тонкощів звернення до касаційної інстанції, внаслідок чого не може зрозуміти зміст ухвали Верховного Суду від 19 травня 2025 року. Тому він не довіряє судді Краснощокову Є. В. та не бажає, щоб цей суддя брав участь у розгляді справи, а також оцінює вкрай негативно якість здійснення правосуддя суддею Краснощоковим Є. В., оскільки його ухвали містять уривки незв`язаного тексту, які неможливо зрозуміти, відсутня послідовність та цілісність процесуальних документів, а їх зміст є абсурдним та нелогічним, що не дозволяє здійснити належне виконання. Своїми процесуальними рішеннями суддя

Краснощоков Є. В. демонструє надмірний формалізм, а також створює штучні перешкоди при зверненні до суду та обмежує право Коб`юка Д. В. у праві на справедливий суд у розумінні Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, рішень ЄСПЛ. Така поведінка судді Верховного Суду Краснощокова Є. В. є проявом правового нігілізму та нехтуванням закріпленим Конституцією України принципом верховенства права. ОСОБА_1 зазначає про прояв суддівського свавілля зі сторони судді Верховного Суду Краснощокова Є. В., безкарність, а також неповагу до військовослужбовця, який захищає Український народ та ризикує своїм життям і здоров`ям заради миру та майбутнього України.

Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2025 року заявлений ОСОБА_1 відвід судді Краснощокову Є. В. визнано необґрунтованим та передано для вирішення зазначеного питання іншому судді у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України, 28 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Краснощокова Є. В., в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Червинській М. Є.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України, згідно з якою суддя підлягає відводу (самовідводу), зокрема, за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною четвертою статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Згідно з частинами другою, третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Згідно з частиною одинадцятою статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Аналіз заяви ОСОБА_1 свідчить, що підставою для відводу є незгода із прийнятими суддею процесуальними рішеннями, викладеними в ухвалі Верховного Суду від 19 травня 2025 року про повернення касаційної скарги заявнику, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді.

При цьому, судом не встановлено обставин, які передбачені частиною першою статті 36 ЦПК України.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В. слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Краснощокова Євгенія Віталійовича відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська