ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року

м. Київ

справа № 758/2776/21

провадження № 61-959св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року у складі колегії суддів: Борисової О. В., Левенця Б. Б., Ратнікової В. М.,

Короткий зміст позовних вимог

1. У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс» (далі - ТОВ «Еліт Сервіс») про встановлення сервітуту.

2. Позов обґрунтовано тим, що починаючи з 05 травня 2014 року їй на праві приватної власності належить нежитлове приміщення (літ. А) загальною площею 791,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з приміщень № 35-50 (ІІ поверх) площею 260,9 кв. м, приміщень № 79-91 (ІІІ поверх) площею 264,4 кв. м та приміщень №121-131 (IV поверх) площею 266,1 кв. м, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

3. Вказувала, що починаючи з 22 липня 2014 року відповідачу на праві приватної власності належать нежилі приміщення інженерно-побутового корпусу (в літ. А) загальною площею 2 091,9 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з нежилих приміщень № 1, 1а, 2-34, 51-78, 92-120, 132-146, 147, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

4. Позивачка зазначала, що вона не має можливості пройти до власних приміщень на ІI-IV поверсі будинку, які належать їй на праві приватної власності, і забезпечити базові людські потреби інакше, аніж через встановлення сервітуту на приміщення відповідача, які є коридорами, сходовими клітками, туалетами і т. п., що належать ТОВ «Еліт Сервіс».

5. Посилалася на те, що відповідач та орендарі його приміщень вчиняють різні перешкоди у доступі та проході позивача до її нежитлових приміщень та в досудовому порядку не погодили з нею встановлення сервітуту на нежитлові приміщення відповідача.

6. Враховуючи викладене просила суд встановити безстроковий безоплатний сервітут щодо частини нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу (в літ. А) загальною площею 2 091,9 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ТОВ «Еліт Сервіс», а саме на:

приміщення № 1, призначення - тамбур (підсобне), площею 3,6 кв. м;

приміщення № 2 призначення - хол (підсобне), площею 75,5 кв. м;

приміщення № 5 призначення - сходова клітка (підсобне), площею 33,8 кв. м;

приміщення № 6 призначення - коридор (підсобне), площею 43,7 кв. м;

приміщення № 29 призначення - підсобне (основне), площею 32,7 кв. м;

приміщення № 32 призначення - сходова клітка, площею 33,6 кв. м;

приміщення № 33 призначення - коридор (підсобне), площею 27,2 кв. м;

приміщення № 34 призначення - коридор (основне), площею 22,5 кв. м;

приміщення № 58 призначення - коридор (підсобне), площею 66,5 кв. м;

приміщення № 69 призначення - підсобне, площею 2,7 кв. м;

приміщення № 70 призначення - туалет (підсобне), площею 4,7 кв. м;

приміщення № 71 призначення - підсобне, площею 3,4 кв. м;

приміщення № 72 призначення - туалет (підсобне), площею 4,7 кв. м;

приміщення №77 призначення - сходова клітка, площею 33,6 кв. м;

приміщення № 78 призначення -підсобне, площею 53 кв. м;

приміщення № 5 призначення - сходова клітка (підсобне), площею 33,8 кв. м;

приміщення № 95 призначення - коридор (підсобне), площею 58,4 кв. м;

приміщення № 108 призначення - підсобне, площею 2,7 кв. м;

приміщення № 109 призначення - туалет (підсобне), площею 4,7 кв. м;

приміщення № 110 призначення -підсобне, площею 3,4 кв. м;

приміщення № 111 призначення - туалет (підсобне), площею 4,4 кв. м;

приміщення № 119 призначення - сходова клітка, площею 33,6 кв. м;

приміщення № 120 призначення -підсобне, площею 53,1 кв. м;

приміщення № 133 призначення - коридор (підсобне), площею 58,0 кв. м;

приміщення № 138 призначення -підсобне, площею 2,7 кв. м;

приміщення № 139 призначення - туалет (підсобне), площею 4,7 кв. м;

приміщення № 140 призначення -підсобне, площею 3,4 кв. м;

приміщення № 141 призначення - туалет (підсобне), площею 4,4 кв. м;

приміщення № 147 призначення - сходова клітка, площею 18,0 кв. м,

шляхом надання доступу та права проходу через зазначені приміщення позивачу та іншим особам, які на законних підставах володіють та користуються приміщеннями в нежитловому приміщенні (літ. А) загальною площею 791,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності позивачу.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

7. РішеннямПодільського районного суду міста Києва від 18 липня 2023 року, з урахуванням додаткового рішення цього ж суду від 24 липня 2023 року, позов задоволено, здійснено розподіл судових витрат.

8. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач вчиняла залежні від неї дії, спрямовані на досягнення з відповідачем домовленостей про встановлення сервітуту шляхом надання доступу та права проходу до нежитлових приміщень відповідача, вказаних у позові, у позасудовому порядку відповідно до частини третьої статті 402 ЦК України.

9. Пропозиція позивачки щодо встановлення сервітуту була залишена без відповіді відповідачем, а тому суд дійшов висновку, що саме через дії/бездіяльність відповідача не було досягнуто взаємних домовленостей у позасудовому (досудовому) порядку.

10. Суд виснував, що доводи позивачки є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

11. Постановою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року апеляційні скарги ТОВ «Еліт Сервіс» задоволено частково.

12. Рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 липня 2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 24 липня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково.

13. Встановлено безстроковий безоплатний сервітут щодо частини нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу (в літ. А) загальною площею 2 091,9 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ТОВ «Еліт Сервіс», а саме на: приміщення № 147, призначення - сходова клітка площею 18,0 кв. м шляхом надання доступу та права проходу через зазначене приміщення ОСОБА_1 та іншим особам, які на законних підставах володіють та користуються приміщеннями в нежитловому приміщенні (ЛІТЕРА А), загальною площею 791,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

14. В іншій частині позову відмовлено, здійснено перерозподіл та розподіл судових витрат.

15. Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд виходив із того, що місцевий суд не звернув уваги, що в пропозиції про укладення сервітуту, направленої позивачем відповідачу, ОСОБА_1 не ідентифікувала об`єкти щодо яких бажає встановити сервітут, не конкретизувала умови та спосіб, який був би найменш обтяжливим для відповідача щодо встановлення сервітуту. Пропозиція щодо надання права користування іншими приміщеннями відповідача, вимоги про становлення сервітуту щодо об`єктів, які включені до позову, у пропозиції відсутні.

16. Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не скористалась належним чином заходами досудового врегулювання спору щодо приміщень коридорів, туалетів, тамбурів, підсобних приміщень, що є обов`язковою вимогою для встановлення сервітуту судом. Також у пропозиції не конкретизовано сходові клітини, відносно яких позивачка просить встановити сервітут.

17. З урахуванням поданих сторонами доказів, апеляційний суд встановив, що оскільки існує окремий вхід до нежитлового приміщення, належного позивачці, через приміщення сходової клітини № 147 першого поверху (вхідна група тильного фасаду), тому наявні підстави для встановлення безстрокового безоплатного сервітуту щодо частини нежитлових приміщень, належних відповідачу, шляхом надання доступу та права проходу через вказане приміщення ОСОБА_1 та іншим особам, які на законних підставах володіють та користуються приміщеннями в нежитловому приміщенні (ЛІТЕРА А), загальною площею 791,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

18. Судом вказано, що такий спосіб сервітуту є найменш обтяжливим для відповідача, при цьому, забезпечує безперешкодний прохід позивача до її приміщень.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

19. У січні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

20. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 23 січня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

21. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

22. У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення місцевого суду.

23. Підставою касаційного оскарження заявниця зазначає застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 17 січня 2019 року в справі № 607/12777/17, від 12 червня 2019 року в справі № 487/4106/14-ц, від 19 червня 2019 року в справі № 925/603/18, від 17 жовтня 2019 року в справі № 484/690/16-ц, від 27 листопада 2019 року в справі № 751/8865/15-ц від 08 грудня 2021 року в справі № 686/18456/18, від 07 лютого 2023 року в справі № 1527/2-109/11 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

24. Також підставою касаційного оскарження заявниця зазначає порушення норм процесуального права, а саме: недослідження зібраних в справі доказів; встановлення обставин, що мають значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

25. Касаційна скарга мотивована тим, що висновки апеляційного суду про те, що позивачка не скористалась належним чином заходами досудового врегулювання спору, оскільки не ідентифікувала приміщення щодо яких просить встановити сервітут, є помилковими. Вимоги законодавства не зобов`язуються позивача детально ідентифікувати об`єкт сервітуту, обов`язковим є належний опис умов (зміст, обсяг сервітуту, його строк та оплатність) встановлення сервітуту, що було зроблено позивачем.

26. Заявниця вказує, що позивач активно намагалась в досудовому порядку врегулювати спір, що виник, та неодноразово зверталась до відповідача з відповідними листами.

27. Також посилається на те, що позивач в повному обсязі довела суду те, що наявні обставини, що унеможливлюють користування майном позивача у спосіб інший, ніж встановлення сервітуту та надано висновок експерта за результатами судової будівельно-технічної експертизи № 3158 від 28 жовтня 2021 року.

28. При цьому, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, судом апеляційної інстанції в порушення вимог статті 110 ЦПК України не вмотивовано відхилення вищевказаного висновку експерта, який свідчить про те, що позивач може отримати доступ та прохід (вхід/вихід) до своїх приміщень на другому-четвертому поверхах інакше, аніж через частину приміщень, які належать відповідачу.

29. Зазначає, що висновок експерта № 130/21 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, складений 01 листопада 2021 року, який покладено в основу оскаржуваного судового рішення, не відноситься до предмета доказування, оскільки спір стосується не наявності чи відсутності входів до нежитлового приміщення, а спір стосується перешкоджанню такими входами та такими приміщенням.

30. Заявник також просить залишити в силі додаткове рішення місцевого суду.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

31. У лютому 2025 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 від ТОВ «Еліт Сервіс», у якому вказано, що судове рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

32. З 05 травня 2014 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нежитлове приміщення (ЛІТЕРА А) загальною площею 791,4 кв. м, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з приміщень № 35-50 (ІІ поверх) площею 260,9 кв. м, приміщень № 79-91 (ІІІ поверх) площею 264,4 кв. м та приміщень № 121-131 (IV поверх) площею 266,1 кв. м, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №244658338 від 16 лютого 2021 року і технічним паспортом від 21 лютого 2011 року, виданим Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна.

33. Відповідачу ТОВ «Еліт Сервіс» з 22 липня 2014 року на праві приватної власності належать нежилі приміщення інженерно-побутового корпусу (в літ. А) загальною площею 2 091,9 кв. м, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та складаються з нежилих приміщень № 1, 1а, 2-34, 51-78, 92-120, 132-146, 147, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №244658338 від 16 лютого 2021 року і технічним паспортом від 11 липня 2014 року, виданим ТОВ «Акропром».

Позиція Верховного Суду

34. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

35. Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

36. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

37. Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

38. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

39. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

40. Аналогічні положення містяться у статті 321 ЦК України.

41. Пунктом 2 частини першої статті 395 ЦК України визначено, що речовими правами на чуже майно, зокрема, є право користування (сервітут).

42. Відповідно до статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом.

43. Згідно зі статтею 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

44. Статтею 403 ЦК України визначено, що сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов'язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду.

45. Статтею 404 ЦК України передбачено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо.

46. Однією з основних ознак сервітуту, який підлягає встановленню за рішенням суду, є неможливість задоволення інтересів у будь-який інший спосіб у ситуації, коли власник і потенційний сервітуарій не можуть досягнути згоди щодо встановлення сервітуту або способу його здійснення, плати тощо. Умовою встановлення сервітуту у такий спосіб є те, що позивач має довести у суді, що нормальне функціонування його господарства чи задоволення його інтересів при використанні свого майна неможливе без встановлення сервітуту.

47. Схожий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 372/656/18.

48. При цьому Якщо особа до звернення до суду не вчиняла дій щодо встановлення сервітуту за домовленістю сторін (зокрема, не звернулася до іншої сторони з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту), то у суду немає підстав для задоволення відповідних вимог у зв`язку з відсутністю у позивача права вимагати встановлення сервітуту за рішенням суду (див. постанови Верховного Суду від 16 квітня 2025 року у справі № 742/1865/21, від 08 грудня 2021 року у справі № 686/18456/18, на яку є посилання в касаційній скарзі).

49. Так, з матеріалів справи вбачається, що 22 грудня 2020 року ОСОБА_1 зверталась до відповідача із вимогою, у якій просила негайно демонтувати металеві двері з запірним пристроєм, облаштовані у центральних холах третього та четвертого поверхів у будівлі адміністративного корпусу (літера А) комплексу капітальних споруд (нежитлових приміщень), розташованих у АДРЕСА_1 .

Відновити попередній стан центральних холів третього та четвертого поверхів у будівлі адміністративного корпусу (літера А) комплексу капітальних споруд (нежитлових приміщень), розташованих у АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 78-81).

50. 22 грудня 2020 року ОСОБА_1 зверталась із вимогою до ТОВ «Скай груп компані», у якій просила негайно припинити дії щодо організації контрольно-пропускного режиму та збирання інформації для видачі перепусток у будівлі адміністративного корпусу (літера А) комплексу капітальних споруд (нежитлових приміщень), розташованих у АДРЕСА_1 .

Надати інформацію та документи, що її підтверджують, щодо правових підстав здійснення ТОВ «Скай груп компані» організації контрольно-пропускного режиму та збирання інформації для видачі перепусток у будівлі адміністративного корпусу (літера А) комплексу капітальних споруд (нежитлових приміщень), розташованих у АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 82-84).

51. 29 грудня 2020 року ОСОБА_1 зверталась із вимогою до ТОВ «Скай груп компані», у якій просила негайно припинити дії щодо організації контрольно-пропускного режиму та збирання інформації для видачі перепусток у будівлі адміністративного корпусу (літера А) комплексу капітальних споруд (нежитлових приміщень), розташованих у АДРЕСА_1 .

Надати інформацію та документи, що її підтверджують щодо правових підстав здійснення ТОВ «Скай груп компані» організації контрольно-пропускного режиму та збирання інформації для видачі перепусток у будівлі адміністративного корпусу (літера А) комплексу капітальних споруд (нежитлових приміщень), розташованих у АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 85-87).

52. 01 січня 2021 року ОСОБА_1 зверталась до ТОВ «Еліт Сервіс» із вимогою, у якій просила негайно припинити дії щодо обмеження її, ОСОБА_1 , у здійсненні права власності на нежилі приміщення (на ІІ, ІІІ та IV поверхах) будівлі адміністративного корпусу (літера А) комплексу капітальних споруд (нежитлових приміщень), розташованих у АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 89-91).

53. Отже, з поданих позивачкою доказів вбачається, що у зверненнях до відповідача 22 грудня 2020 року та 01 січня 2021 року до відповідача ОСОБА_1 просила негайно демонтувати встановлені відповідачем двері та припинити дії щодо організації контроль-пропускного режиму та збирання інформації для видачі перепусток.

54. З огляну на інформацію, яка містить у вказаних листах-вимогах, такі не можна вважати пропозиціями про укладення договору про встановлення сервітуту між сторонами у справі.

55. Натомість 29 січня 2021 року ОСОБА_1 зверталась до ТОВ «Еліт Сервіс» із пропозицією щодо укладення договору встановлення безоплатного безстрокового сервітуту.

У пропозиції позивачка вказувала, що станом на сьогоднішній день у неї відсутній доступ до сходів, і, відповідно, ані вона, ані її орендарі не можуть потрапити до приміщень, так як товариством не надано можливості використовувати сходи, що на даному етапі, належать товариству.

З огляну на те, що жодної іншої можливості для проходу до приміщень, які належать їй на праві власності, окрім як через сходи, що наразі належать товариству, немає, вбачається необхідність у врегулюванні даної ситуації.

ОСОБА_1 вказувала, що дану ситуацію необхідно врегулювати шляхом укладення договору сервітуту на наступних умовах: «встановлення сервітуту на право проходу ОСОБА_1 та іншим особам з дозволу ОСОБА_1 через сходи та сходові клітини, що розташовані у будівлі АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ТОВ «Еліт Сервіс», до усіх належних ОСОБА_1 на праві власності нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 » (т. 1, а. с. 100-102). Вказана пропозиція не була отримана відповідачем, конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

56. Із вказаного листа пропозиції вбачається, що ОСОБА_1 не ідентифікувала об`єкти, щодо яких бажає встановити сервітут, не конкретизувала умови та спосіб, який би був найменш обтяжливим для товариства, під час встановлення сервітуту.

57. Разом із тим, звертаючись до суду із вказаним позовом, ОСОБА_1 просила суд встановити безстроковий безоплатний сервітут щодо частини нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу (в літ. А), які належать на праві приватної власності відповідачу, шляхом надання доступу та права проходу через приміщення, вказані у прохальній частині позовної заяви, позивачу та іншим особам, які на законних підставах володіють та користуються приміщеннями в нежитловому приміщенні (ЛІТЕРА А) загальною площею 791,4 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності позивачу.

58. З наведеного вбачається, що пропозиція позивачки про укладення договору сервітуту відносно сходових клітин та сходів без їх ідентифікації та вимоги позовної заяви щодо встановлення сервітуту відносно тамбура, коридорів, сходових клітин, підсобних приміщень та туалетів, визначених у позові, суттєво відрізняться, тобто не свідчять про тотожність приміщень, вказаних у пропозиції та позовній заяві.

59. Колегія суддів відхиляє посилання заявника на те, що вимоги законодавства не зобов`язуються позивача детально ідентифікувати об`єкт сервітуту, обов`язковим є належний опис умов (зміст, обсяг сервітуту, його строк та оплатність) встановлення сервітуту, що було зроблено позивачем, оскільки сервітут повинен встановлюватися у спосіб найменш обтяжливий для власника майна, щодо якого пропонується встановлення сервітуту.

60. Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком апеляційного суду про те, що ОСОБА_1 не скористалась належним чином заходами досудового врегулювання спору щодо приміщень коридорів, туалетів, тамбурів, підсобних приміщень, що є обов`язковою вимогою для встановлення сервітуту судом.

61. При цьому на підтвердження того, що позивач не може проходити до своїх приміщень інакше як через приміщення відповідача, ОСОБА_1 надала висновок за результатами судової будівельно-технічної експертизи № 3158 від 28 жовтня 2021 року.

У висновку судового експерта Свериди О. М. вказано, що ОСОБА_1 не може отримати доступ та прохід (вхід/вихід) до своїх приміщень на другому-четвертому поверхах загальною площею 791,4 кв. м з метою їх експлуатації відповідно до вимог нормативних документів інакше, аніж через частину приміщень інженерно-побутового корпусу (в літ. А) загальною площею 2 091,9 кв. м, що належать на праві приватної власності товариству, а саме, серед іншого, приміщення сходової клітини № 147 площею 18,0 кв. м на першому поверсі.

Технічно можливе встановлення сервітуту з правому доступу та проходу ОСОБА_1 та іншим особам, які користуються нежитловими приміщеннями загальною площею 791,4 кв. м в інженерно-побутовому корпусі (літ. «А»), на частину нежитлових приміщень інженерно-побутового корпусу (в літ. А) загальною площею 2 091,9 кв. м, що належать на праві приватної власності товариству, а саме, серед іншого, приміщення сходової клітини № 147 площею 18,0 кв. м.

62. На противагу доказам, поданим позивачкою на підтвердження своїх доводів, відповідачем надано суду висновок експерта № 130/21 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 01 листопада 2021 року.

На вирішення експертизи постановлено наступні питання:

1) чи існує окремий вхід до нежитлового приміщення (літера А) загальною площею 791,4 кв. м, окрім як шляхом проходу через частину нежилих приміщень № 1, 1а, 2-34, 51-78, 92-120, 132-146 інженерно-побутового корпусу (в літ. А);

2) чи існує технічна можливість облаштування окремого входу до нежитлового приміщення (літера А) загальною площею 791,4 кв. м, окрім як шляхом проходу через частину нежилих приміщень № 1, 1а, 2-34, 51-78, 92-120, 132-146 інженерно-побутового корпусу (в літ. А);

Чи існує технічна можливість облаштування приміщень туалету у нежитловому приміщенні (літера А) загальною площею 791,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на 3 та 4 поверхах.

63. З висновку експерта ОСОБА_3 вбачається, що окремий вхід до нежитлового приміщення (літера А) загальною площею 791,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , окрім як шляхом проходу через частину нежилих приміщень № 1, 1а, 2-34, 51-78, 92-120, 132-146 інженерно- побутового корпусу (в літ. А), розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , існує, через приміщення сходової клітки №147 першого поверху (вхідна група тильного фасаду).

Дослідження питання чи існує технічна можливість облаштування окремого входу до нежитлового приміщення (літера А) загальною площею 791,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , окрім як шляхом проходу через частину нежилих приміщень № 1, 1а, 2-34, 51-78, 92-120, 132-146 інженерно-побутового корпусу (в літ. А), розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , не проводиться, оскільки зазначений окремий вхід фактично існує через приміщення сходової клітки № 147 першого поверху (вхідна група тильного фасаду).

Технічна можливість облаштування приміщень туалету у нежитловому приміщенні (ЛІТЕРА А) загальною площею 791,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на 3 та 4 поверхах, існує, а саме:

- влаштування приміщення туалету в приміщенні № 85 третього поверху шляхом монтажу перегородок з дверним отвором, унітазу та підведення інженерних систем водопостачання та каналізації з приміщень № 42, 43 другого поверху через міжповерхове перекриття;

- влаштування приміщення туалету в приміщенні № 127 четвертого поверху шляхом монтажу перегородок з дверним отвором, унітазу та підведення інженерних систем водопостачання та каналізації з приміщень № 43 другого поверху через міжповерхове перекриття.

64. Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком апеляційного суду, який врахував подані сторонами на докази на підтвердження своїх вимог та заперечень про те, що оскільки існує окремий вхід до нежитлового приміщення (літера А) загальною площею 791,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , через приміщення сходової клітки № 147 першого поверху (вхідна група тильного фасаду), тому наявні підстави для встановлення безстрокового безоплатного сервітуту щодо частини нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу (в літ. А) загальною площею 2 091,9 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ТОВ «Еліт Сервіс», а саме на приміщення № 147, призначення - сходова клітка, площею 18,0 кв. м, шляхом надання доступу та права проходу через зазначене приміщення ОСОБА_1 та іншим особам, які на законних підставах володіють та користуються приміщеннями в нежитловому приміщенні (літера А) загальною площею 791,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

65. Доводи касаційної скарги про те, що висновок експерта № 130/21 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, складений 01 листопада 2021 року, є неналежним доказом, відхиляються колегією суддів, оскільки таким визначено можливість здійснювати вхід до належних позивачці приміщень через приміщення № 147 без використання інших.

66. Колегія суддів наголошує на тому, що сервітут повинен встановлюватися у спосіб, найменш обтяжливий для власника майна, щодо якого пропонується встановлення сервітуту.

67. Оскільки доступ до приміщень позивачки можливо здійснювати через приміщення сходової клітки № 147 першого поверху, суд апеляційної інстанції правомірно відмовив у задоволенні решти позовних вимог.

68. Посилання заявника на те, що визначений експертом шлях доступу до приміщення позивача через приміщення № 147 та встановлення додатковим санвузлів не забезпечують гарантованого права позивача користування своєю власністю у найближчий період часу, оскільки потребуватиме облаштування окремих приміщень з відповідними погодженнями компетентних органів, є безпідставними, ОСОБА_1 не надано доказів неможливості створення додаткових санвузлів у належних їй приміщеннях.

69. Доводи заявника щодо неврахування апеляційним судом висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 17 січня 2019 року в справі № 607/12777/17, від 12 червня 2019 року в справі № 487/4106/14-ц, від 19 червня 2019 року в справі № 925/603/18, від 17 жовтня 2019 року в справі № 484/690/16-ц, від 27 листопада 2019 року в справі № 751/8865/15-ц від 08 грудня 2021 року в справі № 686/18456/18, від 07 лютого 2023 року в справі № 1527/2-109/11, відхиляються колегією суддів, оскільки оскаржуване судове рішення апеляційного суду не суперечить висновка, викладеним у вказаних постановах.

70. Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

71. Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

72. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович