КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/5062/2025 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Євграфової Є.П., Ратнікової В.М.,

при секретарі Голінько А.Р.

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року в справі за заявою Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про розкриття публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Акордбанк» інформації, яка містить банківську таємницю, щодо фізичної особи ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2023 року Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області (далі Головне управління ДПС у Запорізькій області) звернулося до суду із заявою про розкриття Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Акордбанк» інформації, яка містить банківську таємницю, щодо фізичної особи ОСОБА_1 .

Просило розкрити інформацію, що становить банківську таємницю відносно ППФО ОСОБА_1 , а саме: про обсяг та рух коштів по розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 з дати відкриття рахунку 16.12.2021 по 28.04.2022 та по розрахунковому рахунку НОМЕР_2 дати відкриття рахунку 17.12.2021 по 28.04.2022 в розрізі контрагентів з наданням дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів, найменування, кодів ЄДРПОУ.

В обґрунтування позову зазначило, що до управління надійшла інформація про те, що ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність, що відповідно до п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України є підставою для проведення документальної позапланової перевірки.

На підставі наказу управління від 17.07.2023 року № 1277-п та направлення від 21.07.2023 з 21.07.2023 повинна розпочатись документальна позапланова виїзна перевірка ППФО ОСОБА_1 .

З направленням на проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 21.07.2023 ознайомлено ППФО ОСОБА_1 під особистий підпис 21.07.2023 та вручено запит про надання інформації та документального підтвердження.

ППФО ОСОБА_1 було надано лист від 25.07.2023 про втрату первинних документів фінансово-господарської діяльності.

Наказом від 26.07.2023 було перенесено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ППФО ОСОБА_1 до дати відновлення втрачених документів, але не пізніше 23.10.2023.

Наказом від 23.10.2023 № 1847-п було продовжено терміни проведення документальної позапланової перевірки ППФО ОСОБА_1 на 2 робочі дні, починаючи з 25.10.2023.

З направленням на проведення документальної позапланової перевірки від 23.10.2023 № 2552 ознайомлено ППФО ОСОБА_1 під особистий підпис.

Станом на дату поновлення перевірки - 23.10.2023, ППФО ОСОБА_1 не було надано документів, перелік яких зазначено у запиті управління.

Згідно інформаційних даних АІС «Податковий блок», ППФО ОСОБА_1 для проведення розрахункових операцій використовував банківські рахунки в ПАТ «КБ «Акордбанк».

Враховуючи той факт, що управлінням неможливо розпочати проведення документальної позапланової виїзної перевірки, з метою здійснення контролю за додержанням податкового, валютного та іншого законодавства, виникла необхідність у розкритті банківської таємниці про обсяг та обіг коштів з зазначенням контрагентів по розрахунковим рахункам підприємця.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Запорізькій області про розкриття публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Акордбанк» інформації, яка містить банківську таємницю, щодо фізичної особи ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки розкриття банківської таємниці як правомірна правова дія може відбуватися виключно на підставах та у порядку, передбаченими законом, заявником не надано суду доказів того, що були виконані вимоги ПК України, а тому правових підстав для задоволення заяви немає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 03 грудня 2024 року Головне управління ДПС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначило, що так як ГУ ДПС у Запорізькій області станом на дату подання заяви неможливо було розпочати проведення документальної позапланової виїзної перевірки, виникла необхідність у направленні до суду заяви.

Вказує, що наказ ГУ ДПС у Запорізькій області від 23.10.2023 № 1847-п діючий, платник податків ОСОБА_1 його не оскаржував.

Вважає, що підстави для відмови у задоволенні заяви про розкриття інформації, що містить банківську таємницю відсутні, а тому заява підлягає задоволенню.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

27.01.2025 Головне управління ДПС у Запорізькій області подало додаткові пояснення.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція суду апеляційної інстанції

Вислухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та наявні у справі докази колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу управління від 17.07.2023 № 1277-п та направлення від 21.07.2023 з 21.07.2023 повинна розпочатись документальна позапланова виїзна перевірка ППФО ОСОБА_1 .

З направленням на проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 21.07.2023 ознайомлено ППФО ОСОБА_1 під особистий підпис 21.07.2023 та вручено запит про надання інформації та документального підтвердження.

ППФО ОСОБА_1 було надано лист від 25.07.2023 про втрату первинних документів фінансово-господарської діяльності.

Наказом від 26.07.2023 було перенесено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ППФО ОСОБА_1 до дати відновлення втрачених документів, але не пізніше 23.10.2023.

Наказом від 23.10.2023 № 1847-п було продовжено терміни проведення документальної позапланової перевірки ППФО ОСОБА_1 на 2 робочі дні, починаючи з 25.10.2023.

З направленням на проведення документальної позапланової перевірки від 23.10.2023 № 2552 ознайомлено ППФО ОСОБА_1 під особистий підпис.

Разом з тим, доказів того, що ППФО ОСОБА_1 був ознайомлений з наказом від 23.10.2023 № 1847-п заявником суду не надано.

У направленні на перевірку від 23.10.2023 вказано те, що ППФО ОСОБА_1 був ознайомлений з наказом від 17.07.2023 № 1277-п.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Заявником не надано суду доказів щодо проведення в установленому порядку перевірки з питань дотримання ППФО ОСОБА_1 податкового законодавства та/або неможливості вчинення дій відповідно до способів реагування, передбачених законом, а також не доведено існування обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунку, операцій за рахунком і відомостей про клієнта.

Відповідно до частини першої статті 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду.

Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність проведення перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.

Відповідно до підпункту 20.1.5 пункту 20.1статті 20 ПК України контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Саме по собі неподання у встановлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 ПК України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких проведення перевірки є неможливим або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Відповідно до пункту 75.1статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 73.3статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Відповідно до ст. 348 ЦПК України в заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено, зокрема обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено.

Відповідно до частини другої статті 350 ЦПК України якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав і повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні заяви.

Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що однією з істотних умов договору банківського рахунка є гарантування банком збереження банківської таємниці.

Колегія суддів звертає увагу, що у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.

Розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, в межах цивільної справи можливе лише щодо юридичної або фізичної особи, стосовно якої вимагається розкриття інформації, а не її контрагентів.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суд від 19 травня 2022 року у справі №386/17441/21, від 08 червня 2022 року у справі №686/17998/21, від 18 лютого 2020 року у справі №761/4673/19, від 27 червня 2022 року в справі №686/17906/21, від 21 липня 2022 року у справі №686/17914/21, від 21 квітня 2022 року у справі №761/8629/19.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, відмовляючи у задоволенні заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю.

ГУ ДПС у Запорізькій області не надало суду жодних доказів щодо проведення в установленому порядку перевірки з питань дотримання платника податків фізичної особи податкового законодавства та/або неможливості вчинення дій відповідно до способів реагування, передбачених законом, а також не довело існування обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Колегія суддів встановила, що матеріали справи не містять доказів того, що ППФО ОСОБА_1 був ознайомлений з наказом від 23.10.2023 № 1847-п. Не надано таких доказі й до суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував, що контролюючий орган просив суд розкрити банківську таємницю в зв`язку з недостатньою кількістю інформації для проведення позапланової документальної перевірки, суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на наступне.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що заявником ГУ ДПС у Запорізькій області документально не підтверджено того, що ним здійснено всі заходи досудового отримання інформації, що містить банківську таємницю та не додано до заяви документального підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, що суперечить ст. 81 ЦПК України.

За таких обставин, висновок суду про відсутність підстав для розкриття банківської таємниці є вірним.

Доводи апеляційної скарги є ідентичними за змістом до заяви про розкриття банківської таємниці та не містять обставини, які б свідчили про неправильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 10 травня 2025 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Є.П. Євграфова

В.М. Ратнікова