УХВАЛА

03 червня 2025 року

м. Київ

справа № 484/5574/24

провадження № 61-6378ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АС-АГРО» на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 січня

2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 квітня

2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АС-АГРО», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління Держпраці у Миколаївській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області, про встановлення факту настання нещасного випадку на виробництві,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2025 року через підсистему Електронний суд Товариство з обмеженою відповідальністю «АС-АГРО» (далі - ТОВ «АС-АГРО») подало касаційну скаргу на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 січня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року (повний текст постанови складено

17 квітня 2025 року) у справі № 484/5574/24.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху.

І. Щодо сплати судового збору

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги до касаційної скарги додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, відповідного до якого просила встановити факт настання нещасного випадку на виробництві, який стався 30 липня 2020 року з працівником ТОВ «АС-АГРО» ОСОБА_2 під час виконання ним трудових обов`язків роботи з ремонту дорожнього покриття, а саме: укладення тротуарної плитки біля АЗС, на узбіччі 298 км. автодороги «Київ-Одеса», на території Кривоозерського району Миколаївської області.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області

від 22 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року, позов задоволено. Встановлено факт нещасного випадку на виробництві, що стався з 30 липня 2020 року з працівником ТОВ «АС-АГРО» ОСОБА_2 , 1990 року народження, під час виконання ним трудових обов`язків - роботи з ремонту дорожнього покриття на узбіччі 298 км. автодороги «Київ-Одеса», на території Кривоозерського району Миколаївської області.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 січня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до положень частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становить з 1 січня 2024 року - 3 028 гривень, а отже 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 211,20 гривень.

Таким чином, розмір судового збору за подану касаційну скаргу становить 1 937,92 грн (1 211,20 грн х 200% х 0,8).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

ІІ. Щодо підстав касаційного оскарження

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У касаційній скарзі заявник підставами касаційного оскарження судових рішень одночасно зазначає пункти 1 та 3 частини другої статті 389 ЦПК.

Оскільки підстави передбачені пунктами 1 та 3 частини другої статті 389 ЦПК України (неврахування висновку Верховного Суду та відсутність висновку Верховного Суду) можуть бути взаємовиключними, особа, яка подає касаційну скаргу, у разі одночасного посилання на ці підстави, має конкретизувати у касаційній скарзі яку саме норму (норми) права застосовано без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у подібних правовідносинах, а щодо застосування якої норми (норм) права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

Підстави касаційного оскарження передбачені пунктами 1 та 3 частини другої статті 389 ЦПК можуть бути зазначені у касаційній скарзі одночасно лише у випадку, якщо норми права застосовані у подібних правовідносинах без урахування висновку Верховного Суду та норми права, щодо застосування яких у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду - є різними.

Натомість заявник посилається на неврахування судами висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 520/17947/18 щодо застосування положень статті 95 ЦПК України, та одночасно на відсутність висновків Верховного Суду щодо питання застосування статті 95 ЦПК України у подібних правовідносинах.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

ІІІ. Щодо надання доказів надсилання учасникам справи копій документів, поданих до суду в електронній формі

Відповідно до положень пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення

Касаційну скаргу подано в електронній формі через підсистему Електронний суд, проте доказів її надсилання позивачу у справі ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку або відомостей про доставку документів до її електронного кабінету не надано.

Надання доказів надсилання копії касаційної скарги та доданих до неї документів ОСОБА_3 , яку заявник зазначив в касаційній скарзі як представника позивача, не є належним виконанням вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України, оскільки наразі у Верховного Суду відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 уповноважена на представництво інтересів ОСОБА_1 у суді касаційної інстанції.

ОСОБА_1., як фізична особа, не має передбаченого законом обов`язку реєструвати електронний кабінет в підсистемі Електронний суд.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом:

1) подання уточненої касаційної скарги із зазначенням у ній підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), з урахуванням роз`яснень, викладених в цій ухвалі;

2) надання доказів надсилання касаційної скарги ОСОБА_1 листом з описом вкладення або доставки документів до електронного кабінету позивача в підсистемі Електронний суд або документів, які підтверджують повноваження ОСОБА_3 на представництво позивачки у Верховному Суді;

3) надання документу про сплату судового збору в сумі 1 937,92 грн.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АС-АГРО» на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області

від 22 січня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду

від 16 квітня 2025 року у справі № 484/5574/24 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення Товариству з обмеженою відповідальністю «АС-АГРО» копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала - Товариству з обмеженою відповідальністю «АС-АГРО».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович