ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1074/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/946/25 Категорія: 310020000 Суходольський О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Вдовиченко Юрій Васильович;

розглянувши в м. Черкаси в порядку письмового провадженняапеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Вдовиченка Юрія Васильовича на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 28 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

20.03.2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 12 травня 2015 року у справі № 707/348/15 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2015 року і до досягнення повноліття.

Виконавчий лист № 2/707/348/15, виданий Черкаським районним судом Черкаської області 12 травня 2015 року. Примусове виконання вказаного рішення перебуває на виконанні у Черкаському відділі державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується постановами, поданнями і довідками державного виконавця.

Починаючи з травня 2020 року ОСОБА_2 не сплачує аліментів у повному обсязі, у зв`язку із чим виникла заборгованість зі сплати аліментів станом на 10 березня 2025 року у сумі 245 878 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості по аліментах відповідно до ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" (додаються). Згідно складеного позивачем розрахунку неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 1 вересня 2018 року по 1 березня 2025 року становить 66476 грн. 97 коп.

02.04.2025 року на адресу Черкаського районного суду Черкаської області від представника ОСОБА_1 адвоката Вдовиченка Ю.В. через систему «Електронний суд» надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 217 244 грн. 08 коп.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області заяву представника позивача адвоката Вдовиченка Ю.В. про збільшення позовних вимог визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 28 квітня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 1 вересня 2018 року по 1 березня 2025 року у розмірі 66476 грн. 97 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, зазначивши, що відповідач не підтвердив жодними доказами, що прострочення сплати аліментів відбулося з незалежних від нього причин.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_1 адвокат Вдовиченко Ю.В. подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалене без дотримання норм процесуального права. Вказує, що 02 квітня 2025 року представником позивача через систему «Електронний суд» була подана заява про збільшення розміру позовних вимог, яка була зареєстрована за вхідним номером № 4571/25-Вх від 02.04.2025 року згідно якої розмір позовних вимог було збільшено з 66476 грн.97 коп. до 217 244 грн. 08 коп. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 28 квітня 2025 року вказана заява про збільшення розміру позовних вимог судом була визнана неподаною і повернута позивачеві, оскільки до неї не було додано доказів направлення її копії відповідачеві, що є порушенням норм процесуального права.

Вказує, що у зв`язку з недотриманням норм ст.ст. 43, 175,177 ЦПК України, суд першої інстанції мав залишити заяву про збільшення розміру позовних вимог без руху, а не вважати її неподаною та повертати позивачу, що є порушенням норм процесуального права.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що 20.03.2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 вересня 2018 року по 01 березня 2025 року у розмірі 66 476 грн. 97 коп.

02.04.2025 року на адресу Черкаського районного суду Черкаської області від представника ОСОБА_1 адвоката Вдовиченка Ю.В. через систему «Електронний суд» надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 217 244 грн. 08 коп.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області заяву представника позивача адвоката Вдовиченка Ю.В. про збільшення позовних вимог визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Представник ОСОБА_1 адвокат Вдовиченко Ю.В. оскаржуючи рішення суду від 28 квітня 2025 року в апеляційній скарзі посилається на порушення норм процесуального права в частині визнання неподаною та повернення позивачеві заяви про збільшення позовних вимог.

Згідно із постановою Верховного Суду у справі № 922/404/19 від 09.07.2020 року, зроблено висновок: «позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до ч. 2 п.1 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Тобто збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад у грошовому розмірі.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову, такий правовий висновок надано Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у рішенні від 01.11.2021 року в справі № 405/3360/17.

Колегія суддів зазначає, що подана заява представника ОСОБА_1 адвокатом Вдовиченком Ю.В. від 02.04.2025 року за своїм змістом є завою про збільшення позовних вимог, можливість подання якої передбачена нормою статті 49 ЦПК України. Отже, заява про збільшення позовних вимог це безпосередньо не позовна заява, а заява по суті справи.

При поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено, - він встановлюється судом (частина третя статті 182 ЦПК України).

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань визначені у статті 183 ЦПК України.

Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення) (пункт 6 частини першої статті 183 ЦПК України).

За правилами частини другої статті 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Як вбачається з поданої представником ОСОБА_1 адвокатом Вдовиченко Ю.В. заяви про збільшення розміру позовних вимог (через систему «Електронний суд»), останнім не було надано суду доказів направлення заяви іншій стороні, що не заперечується адвокатом позивача.

Згідно з частиною четвертою статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Вказана норма є імперативною та не передбачає надання заявнику строку для усунення недоліків.

З урахуванням зазначених норм, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про визнання заяви про збільшення позовних вимог неподаною та повернення її позивачеві, так як остання підлягала залишенню без розгляду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до положень ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Враховуючи що заява про збільшення позовних вимог подана представником позивача адвокатом Вдовиченком Ю.В. з порушення порядку встановленим ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку що визнання неподаною та повернення позивачеві зазначеної вище заяви не призвело до неправильного вирішення справи по суті.

У зв`язку з відсутністю порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду та відсутністю повноважень апеляційного суду за результатами перегляду рішення суду на направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення згідно доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи скаржника стосовно того, що суд першої інстанції повинен був залишити заяву про збільшення позовних вимог без руху, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки заява про збільшення позовних вимог є заявою з процесуальних питань, вимоги до форми та змісту якої визначені у статті 183 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Вдовиченка Юрія Васильовича - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 28 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді