Провадження №6/523/8/25
У Х В А Л А

"03" червня 2025 р. м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря Березніченко В.Є.

розглянувши заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни про встановлення порядку виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. звернулась до суду із заявою в якій просить:

встановити порядок виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси по справі №523/10249/20 та по справі №523/11536/19 шляхом перерахування грошових коштів у сумі 170 000,00 дол. США, належних ОСОБА_1 , що були вилучені в рамках кримінального провадження №0002795, з рахунку Національної поліції України, відкритому у АТ «Уркексімбанк» на рахунок приватного виконавця Шевченко Т.С. з метою подальшого розподілу коштів у порядку, передбаченому статтею 45 Закону України «Про виконавче провадження».

Заява мотивована тим, що на виконанні у приватного виконавця Шевченко Т.С. перебуває два виконавчих листа №523/10249/20 та №523/11536/19, виданих Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 900 000,00 дол. США та 36 544 560,00грн. Після проведення примусових виконавчих дій за ОСОБА_1 рахується заборгованість перед ОСОБА_2 . Приватному виконавцю стало відомо, що в межах кримінального провадження №0002795 у ОСОБА_1 було вилучено та за постановою слідчого зараховано на розрахунковий рахунок поліції 170000,00 дол. США. На думку приватного виконавця відсутність іншого майна, належного ОСОБА_1 з метою погашення боргу перед ОСОБА_2 , на підставі ст. 435 та статті 440 ЦПК України, є підставою для встановлення порядку виконання рішення суду шляхом перерахування вказаних грошових коштів на її рахунок. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Від представника приватного виконавця Шевченко Т.С. адвоката Зауліної О.Г. та Одношивікіна В.А. надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

ОСОБА_1 була сповіщена про час та місце розгляду справи через її представника адвоката Дарієнко В.Д. В призначене судове засіданні не з`явилась.

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Дарієнко В.Д. про відкладання розгляду справи залишено судом без задоволення, з огляду на те, що аналогічні клопотання про відкладання розгляду справи раніше, двічі, були задоволені судом. Наявність таких клопотань суд розцінює, як спосіб затягнути розгляд справи по суті.

Зважаючи на викладене, розгляд справи проведений за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи слідує, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Шевченко Т.С. перебуває виконавчий лист № 523/11536/19, виданий Суворовським районним судом м. Одеси 06.07.2020р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми авансу в розмірі 900 000,00 дол. США. (виконавче провадження № 62702622).

Крім того, на примусовому виконанні у приватного виконавця Шевченко Т.С. перебуває також виконавчий лист № 523/10249/20, виданий Суворовським районним судом м. Одеси 25.09.2020р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму авансу в розмірі 36 544 500,00грн. та судового збору в розмірі 11350,00грн. (виконавче провадження № 64180787).

Постановою приватного виконавця Шевченко Т.С. від 18.01.2021р. зазначені вище виконавчі провадження були об`єднанні у зведене виконавче провадження № 64190566.

Постановою приватного виконавця Шевченко Т.С. від 17.02.2022р. в рахунок погашення заборгованості по виконавчим документам № 523/11536/19 та № 523/10249/20 виконавцем ОСОБА_2 передані об`єкти нерухомого майна, належні ОСОБА_1 (7/25 та 7/25 частин нежитлових приміщень №3, загальною площею 5253,5кв.м., 151/1000 нежитлових будівель, що складаються з 19/1000 частин нежитлових будівель, та 132/1000 частин нежитлових будівель, 143/1000 частин нежитлових будівель, загальною площею 11 674,5кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 , за ціною третіх електронних торгів в розмірі 56 532 314, 30грн.

Приватним виконавцем Шевченко Т.С. встановлено, що в рамках кримінального провадження № 0002795 було повідомлено про підозру ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, відомості по якому внесенні до ЄРДР 18.12.2015р.

З наданої копії протоколу обшуку від 27.01.2016р. слідує, що під час проведення обшуку на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 04.01.2016р. у ОСОБА_1 в буд. АДРЕСА_2 були виявлені та вилучені грошові кошти в розмірі 170 000,00 дол. США, які згідно представленої копії квитанції від 01.02.2016р. передані на зберігання в АТ «Укрексимбанк» та зберігаються по теперішній час в межах кримінального провадження № 0002795 на розрахунковому рахунку Національної поліції України, що було підтверджено листом Банку.

Розглядаючи питання щодо виконання остаточного судового рішення, що має обов`язкову силу, як складову частину «судового розгляду», суд не може змінювати спосіб та порядок виконання судового рішення в супереч принципу верховенства права в контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд, перевищивши свої повноваження, не може вважатися «судом, встановленим законом» у значенні статті 6 Конвенції відносно оскаржуваного провадження (справа «Сокуренко і Стригун проти України», рішення від 20 липня 2006 року).

Відповідно до частини першої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

За приписами пункту 10 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

З метою забезпечення своєчасного захисту та відновлення порушеного права особи частиною третьою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту прав та інтересів громадян судом.

В даному випадку такий спосіб був реалізований ОСОБА_2 у рішеннях суду шляхом стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 .

Порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб.

Слід зауважити, що законодавча норма не передбачає зміну судового рішення по суті, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення та захисту порушеного права у визначений раніше спосіб.

Враховуючи той факт, що чинне законодавство України не містить конкретного переліку підстав зміни способу та порядку виконання судового рішення з аналізу судової практики вбачається, що заявником має бути доведено існування конкретних обставин, які істотно ускладнюють належне виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Таким чином, з метою встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення у разі наявності вказаних обставин, стягувач чи виконавець має право звернутись до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із відповідною заявою та підтверджуючими доказами для задоволення судом відповідної заяви.

В той же час, вказаними нормами не передбачено вирішення судом питання про встановлення подальшого порядку виконання рішення суду.

Слід зауважити, що саме державний або приватний виконавець, у межах Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням визначеного судом способу виконання рішення суду, визначає порядок його виконання, а у випадках неможливості його виконання, має право поставити перед судом питання про зміну його порядку, а не його визначення, як того просить приватний виконавець Шевченко Т.С.

Водночас, частиною першою статті 440 ЦПК України передбачено, що суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.

Зокрема, ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно частини четвертої статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» на належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, з метою сприяння і полегшення примусового виконання рішення суду, стаття 440 ЦПК України допускає особливий спрощений порядок звернення стягнення на грошові кошти осіб, що не є сторонами виконавчого провадження за наявності особливих обставин.

Так, згідно змісту цієї статті на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником допускається звернення стягнення за наявності однієї з двох умов: 1) неоспорюваність зі сторони третьої особи боргу у встановленому розмірі перед боржником; або ж 2) наявності судового рішення про стягнення коштів з третьої особи на користь боржника, що набрало законної сили.

Як встановлено матеріалами справи, грошові кошти в розмірі 170 000 дол. США, які просить перерахувати приватний виконавець на свій рахунок, були вилучені під час обшуку в приміщені, належного ОСОБА_1 та які на теперішній час зараховані на розрахунковий рахунок поліції в межах кримінального провадження № 0002795, досудове розсування по якому дотепер не закінчено.

Отже, наявність незакінченого досудового розслідування кримінального провадження, в межах якого були вилучені грошові кошти, позбавляє суд можливості вирішити питання про звернення стягнення на грошові кошти, в порядку та на умовах передбачених статтею 440 ЦПК України.

Таким чином, внесена заява приватного виконавця є безпідставною та не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 435, 440, ЦПК України,

УХВАЛИВ

В задоволені заяви приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченка Тетяни Сергіївни про встановлення порядку виконання рішення суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня виготовлення повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена та підписана суддею 03 червня 2025р.

Суддя