Житомирський апеляційний суд
Справа №2/0606/185/2012 Головуючий у 1-й інст. Бобер Д.О.
Категорія 84 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 2/0606/185/2012 за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересовані особи : ОСОБА_1 , Бородянський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за апеляційною скаргою Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 7 серпня 2024 року, постановлену під головуванням судді Бобра Д.О.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій зазначив, що на виконанні у Бородянському ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавчий лист про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20 лютого 2012 року й до досягнення дитиною повноліття.

4 липня 2024 року заявнику стало відомо про накладення державним виконавцем арешту на кошти, що зберігаються на його банківському рахунку, у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів за вказаним виконавчим листом.

9 липня з автоматизованої системи виконавчих проваджень він ознайомився з постановою начальника Бородянського ВДВС від 10 квітня 2024 року про накладення на нього штрафу у розмірі 50 % заборгованості за аліментами, що становить 153099 грн. 24 коп.

Заявник вказує, що не отримував вказану постанову, оскільки із січня 2023 року був мобілізований до лав Збройних Сил України та з 26 січня 2023 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наголошує на тому, що відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» він звільнений від будь-яких штрафних санкцій під час дії особливого періоду, який триває з моменту оголошення мобілізації й до її закінчення.

Таким чином, просив визнати неправомірною та скасувати постанову начальника Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Ободзінської І.Л. від 10 квітня 2024 року у виконавчому провадженні №47157349 щодо накладення на нього штрафу на користь стягувача у розмірі 50 % від суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 153099 грн. 24 коп.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 7 серпня 2024 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірною та скасовано постанову начальника Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Ободзінської І.Л. від 10 квітня 2024 року у виконавчому провадженні №47157349 про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь стягувача у розмірі 50 % від суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 153099 грн. 24 коп.

В апеляційній скарзі Бородянський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги.

На обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрито 26 березня 2015 року . Впродовж всього періоду боржник без поважних причин не виконував рішення суду та умисно ухилявся від сплати аліментів на утримання сина, у зв`язку з чим виникла необхідність у встановленні стосовно нього певних обмежень ( тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, у праві користуватися вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, у праві полювання).

У зв`язку з тим, що боржник не сплачував аліменти, починаючи з 20 лютого 2012 року стягувач отримувала тимчасову державну допомогу на утримання неповнолітньої дитини .

У подальшому ОСОБА_1 було позбавлено батьківських прав стосовно сина ОСОБА_2 .

Звертає увагу на ту обставину, що заборгованість виникла за весь період стягнення аліментів й боржник не сплачував аліменти з 20 лютого 2012 року, що й призвело до необхідності накладення на нього штрафу у відповідності до положень частини 14 статті 71 Закону України « Про виконавче провадження».

Таким чином, суд першої інстанції без достатніх правових підстав задовольнив скаргу боржника.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 29 лютого 2012 року Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області виданий виконавчий лист №2/0606/18523 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 лютого 2012 року й до досягнення дитиною повноліття.

Вказаний виконавчий лист з 26 березня 2015 року перебуває на примусовому виконані у Бородянському відділі державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ).

23 листопада 2018 року старшим державним виконавцем Бородянського районного ВДВС винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості.

Цього ж дня старшим державним виконавцем винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання та у праві виїзду за межі України, а також у праві керування транспортними засобами.

Зміст вказаних постанов свідчить про те, що за період з 20 лютого 2012 року по 31 жовтня 2018 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання сина становила 81925 грн. 38 коп.

6 вересня 2019 року на адресу боржника направлено виклик державного виконавця, яким ОСОБА_1 зобов`язано з`явитися до виконавця 13 вересня 2019 року та надати пояснення щодо невиконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Бородянського районного суду Київської області ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_1 із 16 травня 2023 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наявний в матеріалах справи розрахунок, здійснений начальником Бородянського відділу ДВС, свідчить про те, що протягом періоду з 20 лютого 2012 року по 1 квітня 2024 року ОСОБА_1 не сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 306198 грн. 48 коп.

10 квітня 2024 року начальником Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Ободзінською І.Л. винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника.

Цього ж дня начальником Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Ободзінською І.Л. винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь стягувача у розмірі 50 % суми заборгованості зі сплати аліментів, що становить 153099 грн. 24 коп.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що боржник є військовослужбовцем, який відповідно до положень частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має пільги щодо звільнення від сплати штрафних санкцій, відтак він звільнений й від сплати штрафу, накладеного державним виконавцем у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів.

Окрім того, суд зазначив, що матеріали справи не містять доказів того, що боржник ухилявся від сплати аліментів, у тому числі й після його мобілізації до лав Збройних Сил України.

Також суд врахував, що постанову про накладення штрафу на боржника винесено 10 квітня 2024 року, тобто більш ніж через рік після мобілізації ОСОБА_1 до ЗСУ та лише після цього 10 квітня 2024 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, яку направлено до військової частини для виконання, після чого рішення про стягнення аліментів почалося виконуватися. Зазначені обставини свідчать про несвоєчасність та недостатність вжитих державним виконавцем дій щодо виявлення у боржника джерела доходу, що призвело до значного збільшення суми заборгованості зі сплати аліментів, та, як наслідок, збільшення розміру штрафу.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Обгрунтовуючи скаргу, ОСОБА_1 зазначив про те, що в силу положень частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» він звільнений від нарахування та сплати штрафу за невиконання зобов`язань зі сплати аліментів.

Так, згідно з частиною п`ятнадцятою статті 14 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ( в редакції, яка була чинною станом на 10 квітня 2024 року), військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів,- штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Отже, вказана норма спрямована на зменшення фінансового навантаження на військовослужбовців, які є учасниками зобов`язальних правовідносин.

У свою чергу, правова природа, характер та призначення штрафу, який накладається виконавцем під час здійснення виконавчих дій, є відмінними від штрафних санкцій, які застосовуються у зобов`язанні.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 71 Закону України « Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

У пункті 8 глави ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5, визначено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону №1404-VІІІ.

Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу І цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу.

Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається сторонам виконавчого провадження.

Суми штрафів стягуються виконавцем з боржника після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Якщо після закінчення виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення аліментів з підстав, передбачених пунктами 7,9 статті 39 Закону№1404-VІІІ, суми штрафів не стягнуто, постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом №1404-VІІІ та цією Інструкцією.

Поняття та різновиди штрафів, що передбачені нормами Закону №1404-VІІІ, і штрафу, передбаченого статтею 549 ЦК України, мають різну правову природу, оскільки в останньому випадку штраф є різновидом неустойки грошової суми або іншого майна, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Водночас, суми штрафів за невиконання судових рішень про стягнення аліментів, передбачені частиною чотирнадцятою статті 71 Закону №1404-VІІІ, перераховуються на користь стягувача аліментів й постанова про накладення такого штрафу є виконавчим документом.

Отже, аналіз наведених положень Закону України « Про виконавче провадження» свідчить про те, що постанова виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів є рішенням виконавця щодо виконання судового рішення про стягнення аліментів та не є штрафною санкцією у розумінні положень цивільного законодавства, що виключає можливість застосування у даному випадку частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Таким чином, та обставина, що заявник є військовослужбовцем Збройних Сил України, не звільняє його від обов`язку виконувати постанову державного виконавця про накладення на нього штрафу за невиконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що державним виконавцем не були враховані вимоги Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Однак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять доказів вчинення боржником умисних дій щодо ухилення від сплати аліментів, у тому числі й після мобілізації до лав Збройних Сил України.

При цьому, суд врахував ту обставину, що постанову про накладення штрафу на боржника винесено 10 квітня 2024 року, тобто більш ніж через рік після його мобілізації до ЗСУ та лише після цього державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на грошове забезпечення ОСОБА_1 , після чого рішення про стягнення аліментів почалося виконуватися.

Отже, несвоєчасне та не у повному обсязі вжиття державним виконавцем дій щодо встановлення джерела доходу боржника призвело до збільшення розміру заборгованості зі сплати аліментів.

Вказана обставина є самостійною та достатньою підставою для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Помилкове застосування судом положень частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не призвело до невірного вирішення справи по суті.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без задоволення, а ухвалу Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 7 серпня 2024 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: