Справа №285/7317/23 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А.В.
Категорія 82 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

29 травня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Григорусь Н.Й.

з участю секретаря

судового засідання Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву позивача ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Коломієць О.С., суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й. у цивільній справі №285/7317/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про захист прав споживача

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 березня 2024 року

в с т а н о в и в:

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 березня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 05 серпня 2024 року цивільна справа №285/7317/23 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Коломієць О.С., суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 в усній формі заявив про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Коломієць О.С., суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й. На обґрунтування заявленого відводу вказує, що колегія суддів відмовила у задоволенні клопотання його представників про відкладення розгляду та продовжила розгляд справи, тим самим обмежила його у праві на можливість скористатися правничою допомогою. Окрім того, справу розглядає неуповноважений склад суду. З огляду на все вищевикладене, у позивача є сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів при розгляді даної справи.

Перевіривши доводи заяви про відвід суддів та ознайомившись з матеріалами справи, а також з мотивами, наведеними у заяві про відвід, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на наступне.

Частиною першою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (частина 2 статті 40 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до приписів пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 статті 39 ЦПК України передбачено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Отже, аналіз змісту вказаної норми свідчить про те, що, заявляючи відвід на підставі пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, учасник справи зобов`язаний надати докази щодо наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності суддів.

Однак, на підтвердження вказаних обставин скаржником не наведено жодного доказу, на підставі якого можна було б зробити висновок про упередженість та необ`єктивність суддів.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Суд, оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує, що не встановлено будь-які підстави стверджувати, що судді Коломієць О.С., Талько О.Б., Григорусь Н.Й. виявляють особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості суддів діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не встановлено.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді (суддів). Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Доводи заяви про відвід суддів по своїй суті зводяться до незгоди Піковського В.О. із процесуальними рішеннями суддів за результатами розгляду заявлених стороною позивача клопотань під розгляду даної справи.

Разом з тим, вказані доводи не можуть бути підставою для відводу, оскільки згідно з частиною 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Колегія суддів зауважує, що визначення колегії суддів у складі головуючого судді Коломієць О.С., суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й. для розгляду цивільної справи №285/7317/23 було здійснено у відповідності до приписів ЦПК України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду та Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Житомирському апеляційному суді.

За таких обставин, підстав передбачених статтею 36 ЦПК України для відводу суддів немає, тому у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Коломієць О.С., суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й. слід відмовити.

У той же час судді Коломієць О.С., Талько О.Б., Григорусь Н.Й. вважають за необхідне заявити самовідвід у справі №285/7317/23. Заяви мотивовані тим, що наведені скаржником обставини не можуть свідчити про неупередженість та заінтересованість суддів. Проте для уникнення будь-яких, навіть щонайменших, сумнівів у їх неупередженості чи будь-яких інших сумнівів в об`єктивному вирішенні даного спору судді Коломієць О.С., Талько О.Б., Григорусь Н.Й. вважають за необхідне заявити про самовідвід.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.

У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим постановлення об`єктивного рішення у справі або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Судом встановлено, що 09 грудня 2024 року від представників позивача ОСОБА_2 , Скриги М.В., ОСОБА_3 надійшла до суду заява про відвід колегії суддів. На обґрунтування якої вказували, що при розгляді апеляційної скарги Житомирським апеляційним судом, а саме суддями Шевчук А.М., Талько О.Б., Павицькою Т.М., Борисюком Р.М. допущено порушення норм процесуального права щодо відводу судді Шевчук А.М., що призвело до розгляду справи №285/7317/23 на даний час неповноважним складом суду, а тому колегія суддів у складі головуючого судді Коломієць О.С., суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й. підлягає відводу.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Коломієць О.С., суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й. у цивільній справі №285/7317/23.

10 березня 2025 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про відвід колегії суддів, в обґрунтування якої зазначив, що судом порушений порядок вирішення заяви про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Коломієць О.С., суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й., яка була подана за три робочі дні до наступного судового засідання, однак вирішена колегією суддів самостійно. З огляду на вказане, подальший розгляд справи здійснюються неповноважним складом суду. Окрім того, розгляд заяви про відвід суддею (суддями), що входить до складу суду, що розглядає справу №285/7317/23, суперечить вимогам ст. 40 ЦПК України та свідчить про наявність конфлікту інтересів.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10 березня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Коломієць О.С., суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й. у цивільній справі №285/7317/23.

У судовому засіданні 10 березня 2025 року представник позивача Комар Е.Л. в усній формі заявив про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Коломієць О.С., суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й. На обґрунтування якого вказував, що справа розглядається неповноважним складом суду. Суд допустив до участі у справі адвоката Довгалюка Р.О., не перевіривши його повноваження, та не задовольнив клопотання позивача з метою перевіри цих обставин. Відмова у задоволенні вказаного клопотання, на його думку, свідчить про упередженість на непрофесійність суддів.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10 березня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Коломієць О.С., суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й. у цивільній справі №285/7317/23.

10 березня 2025 року у судовому засіданні представник позивача Комар Е.Д. подав ще одну заяву про відвід колегії суддів, в обґрунтування якої вказав, що суд порушив принцип верховенства права, не надавши можливості висловити свою позицію щодо відводу суддів у формі та спосіб, які передбачені Європейською конвенцію з прав людини та двома пактами ООН, зокрема Міжнародним пактом про економічні, соціальні, та культурні права та Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, конвенцію ООН про права людини.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10 березня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Коломієць О.С., суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й. у цивільній справі №285/7317/23.

Представник позивача Комар Е.Л. у судовому засіданні 10 березня 2025 року втретє в усній формі заявив про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Коломієць О.С., суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й. На обґрунтування якого вказував, що Президент України сказав, що Конституція України «на паузі», тому і вся судова система також «на паузі». У зв`язку із такою офіційною заявою Президента України, Житомирський апеляційний суд не має права розглядати будь-які справи. Після закінчення воєнного стану можна буде продовжити розглядати вказану справу.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10 березня 2025 року заяву представника позивача ОСОБА_3 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Коломієць О.С., суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й. у цивільній справі №285/7317/23 залишено без розгляду.

29 травня 2025 року позивач ОСОБА_1 знову заявив про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Коломієць О.С., суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й. у цивільній справі №285/7317/23.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що таке неодноразове заявлення стороною позивача відводів колегії суддів свідчить про те, що у позивача та його представників склалося стійке переконання, що визначений склад суду є упередженим та необ`єктивним.

З огляду на вказане вище, з метою уникнення будь-яких щонайменших сумнівів у неупередженості чи об`єктивності суддів, заяви суддів Коломієць О.С., Талько О.Б., Григорусь Н.Й. про самовідвід слід задовольнити та передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 259, 268, 381 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Коломієць О.С., суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й. у цивільній справі №285/7317/23 відмовити.

Заяви суддів Коломієць О.С., Талько О.Б., Григорусь Н.Й. про самовідвід задовольнити.

Справу передати до канцелярії суду для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30 травня 2025 року.

Головуючий Судді