Справа № 165/895/25 Головуючий у 1 інстанції: Лященко О. В.
Провадження № 22-ц/802/683/25 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Матвійчук Л. В.,

секретар судового засідання Черняк О. В.,

з участю представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_2 , поданою представником ОСОБА_1 , на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 квітня 2025 року

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 17 березня 2025 року в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» звернувся в суд із заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем. Заява обґрунтована тим, що 20 лютого 2010 року ОСОБА_4 був складений заповіт в якому вказано, що усе майно, з чого б воно не складалося, у тому числі на належну йому частину квартири АДРЕСА_1 , заповідає сину ОСОБА_2 . Того ж дня заповіт було складено ОСОБА_3 , де вказано, що усе майно, з чого б воно не складалося, в тому числі на належну йому частину квартири АДРЕСА_1 , заповідає братові ОСОБА_2 . Батько заявника ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від нотаріус отримав роз`яснення, що спадкова справа не заводилася, спадкоємців, які могли б надати згоду на подання заяви про прийняття спадщини заявнику, немає. Для звернення до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця, йому як спадкоємцю необхідно звернутися в суд з позовом про визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини або документів, що підтверджують факт прийняття спадщини на підставі постійного проживання на момент смерті за однією адресою. Спадкоємцями першої черги на момент смерті спадкодавця є він (заявник) та його брат ОСОБА_3 . Впродовж останнього року життя батько не міг самостійно пересуватися, не був здатним до самообслуговування, потребував стороннього постійного догляду, у зв`язку із чим він (заявник) опікувався та здійснював нагляд за батьком. Встановлення факту його (заявника) постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини має для нього (заявника) юридичне значення, оскільки надасть йому змогу реалізувати його право на оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_4 у встановленому законом порядку. Просив постановити рішення яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 квітня 2025 року відмовлено у відкритті провадженні в цій справі у зв`язку із тим, що на момент вирішення питання про відкриття провадження в справі зі змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право заявника на спадщину, що відкрилася після смерті його батька.

Заявник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу суду, вважає її необґрунтованою, несправедливою і незаконною, оскільки винесена внаслідок неповного встановлення обставин справи та з порушенням норм процесуального права. Вказує, що він проживав фактично разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 без реєстрації з 2003 року по день смерті. ОСОБА_3 не прийняв спадщини, оскільки пропустив строк для її прийняття. Жодного спору про право між спадкоємцями як на момент подачі заяви до нотаріуса, так і на момент звернення до суду із цією заявою не було і не має. Встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, оскільки інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає. Вважає, що суд першої інстанції на основі припущень дійшов помилкового висновку про наявність спору про право цивільне в цій справі, не врахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Просив скасувати ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 квітня 2025 року в цій справі про відмову у відкритті провадження в справі як таку, що перешкоджає подальшому розгляду справи.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник заявника ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з викладених у ній підстав.

Заявник ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені апеляційним судом про час та місце розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

З матеріалів справи встановлено, що 20 лютого 2010 року ОСОБА_4 був складений заповіт в якому вказано, що усе майно, з чого б воно не складалося, у тому числі на належну йому частину квартири АДРЕСА_1 , заповідає сину ОСОБА_2 . ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцями першої черги на момент смерті спадкодавця є він (заявник) та його брат ОСОБА_3 .

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, поняття «спір про право» пов`язане виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно із частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 з підстав того, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, суд першої інстанції не встановив, між ким саме існує спір про право. Крім того, суд не зазначив, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом. При цьому зі змісту заяви встановлено, що є інші спадкоємці за законом першої черги ОСОБА_3 .

Колегія суддів звертає увагу, що у матеріалах позовної заяви відсутня відмова нотаріуса у видачі заявнику свідоцтва про спадщину після смерті спадкодавця. Разом з тим подано роз`яснення нотаріуса від 05 березня 2025 року в якому рекомендовано звернутися до суду за продовженням строку для прийняття спадщини

Оскаржувана ухвала постановлена передчасно з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, не відповідає критеріям обґрунтованості та вмотивованості, а тому підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню та направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 квітня 2025 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий - суддя

Судді