Справа № 643/7173/25
Провадження № 2/643/3746/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Довготько Т.М.

за участю секретаря судового засідання Вишнякової Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить: змінити спосіб стягнення аліментів, що визначений рішенням Московського районного суду м.Харкова від 13.07.2023 року по справі № 643/4131/23, шляхом стягнення з ОСОБА_2 , аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі - 4 000,00 грн, щомісячно й до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_3 зазначає, що сторони мають спільну дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інформацією Районного управління Райнікендорфу м.Берлін від 18.02.2025 року доводиться, що дитина постійно проживає разом з матір`ю в м.Берлін. Батько проживає в Україні в м.Харків. Рішенням Московського районного суду м.Харків від 13.07.2023 року по справі № 643/4131/23 з батька дитини стягнуто аліменти на користь матері на утримання доньки в розмірі - 1/4 частки (заробітку) доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно й до досягнення дитиною повноліття, про що видано виконавчий лист 13.07.2023 року по справі № 643/4131/23. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 09.04.2025 року по ВП № 73407947 вбачається, що щомісяця боржнику нараховуються аліменти в розмірі - 3066,50 грн, що не відповідає потребам дитини. Окрім цього, з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 09.04.2025 року по ВП № 73407947 також вбачається, що батько має можливість та сплачує аліменти, інколи навіть в більшому розмірі ніж йому нараховано виконавчою службою. Відповідач є молодою та працездатною особою та виходячи з цього має об`єктивні можливості утримувати свою єдину малолітню дитину. Наразі мати вважає, що достатнім буде розмір аліментів на рівні - 4 000,00 грн щомісяця в твердій грошовій сумі.

Ухвалою суду від 12.05.2025 відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися. У позові представник позивача просить розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Подав відзив на позовну заяву, в якому просив справу розглянути без його особистої участі в судових засіданнях. Не заперечує проти задоволення позову та зміну способу стягнення аліментів, що визначений рішення Московського районного суду м.Харків від 13.07.2023 року по справі № 643/4131/23, шляхом стягнення з нього, аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 грн, щомісячно й до досягнення дитиною повноліття.

Зважаючи на те, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, приходить до наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Харкові та зареєстрована за адоесю: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Кремінна Луганської області, з 07.06.2023 взятий на облік внутрішньо-переміщеної особи та йог фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_6 , батьками якої є: батько ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 13.07.2023, стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 23.05.2023 і до досягнення повноліття ОСОБА_7 .

На виконання вищевказаного рішення, Московським районним судом м.Харкова 28.08.2023 видано виконавчий лист.

Відповідно до довідки з Районного управління Райнікендорфу м.Берлін від 18.02.2025, у перекладі на українську мову вбачається, що позивач ОСОБА_8 разом з дитиною ОСОБА_9 , з 30.10.2024 проживають в м.Берлін.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, сформованого державним виконавцем Ведмеденком Д.В. 09.04.2025, ОСОБА_1 не має заборгованості по аліментам, та має переплату.

За змістом ст.51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст.182СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтями 183,184 СК України, встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, законодавець чітко визначив, по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі. По-друге, правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Зазначена правова позиція висловлена у постанові КЦС ВС № 712/6313/21 від 22.08.2022 року.

В будь якому випадку, відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.

Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначив способом стягнення аліментів - їх присудження у твердій грошовій сумі від доходу батька. Крім того, закон встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги, що відповідач визнав позов та не заперечує щодо зміни способу стягнення з нього аліментів, при цьому позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн.

Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Таким чином, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір за розгляд позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів.

Виходячи з положень п. 3, п. 6 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, вказаний позов має майновий характер.

Мінімальний розмір судового збору за пред`явлення позовних вимог майнового характеру складає 1211,20 грн.

Ураховуючи визнання позову відповідачем, суд згідно ст. 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, що складає 605,60 грн. (1211,20 грн. х 50 % = 605,60 грн.).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Московського районного суду м.Харкова від 13.07.2023 по справі 643/4131/23.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 коп. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі - 605грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.06.2025.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 .

Суддя Т.М.Довготько