Справа № 177/510/25
Провадження № 2/177/512/25
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

27 травня 2025 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Березюк М. В.

за участі: секретаря Дятел К. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору та виступають на стороні відповідача - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

04.03.2025 до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшла вищевказана позовна заява в якій позивач просить судстягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини від усіх доходів відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення ним 23-річного віку, але не більше ніж до закінчення ним навчання.

В обґрунтування позову вказувала, що відповідач по справі є батьком повнолітнього сина ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу між сторонами син проживає з позивачкою та є студентом 1 курсу Криворізького державного педагогічного університету, з терміном навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028 року. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у зв`язку із чим позивач була змушена звернутися до суду із вказаним позовом, на задоволенні якого вона наполягала.

Ухвалою суду від 28.03.2025 відкрито провадження за вищевказаним позовом, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 24.04.2025 до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору та виступають на стороні відповідача залучено ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як осіб на права та інтереси яких може вплинути прийняте судом рішення.

Позивач у судове засідання не з`явилася, від представника позивача надійшла заява, в якій останній просить суд справу розглянути за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні та не заперечував проти ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 , відповідно до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин є особою зниклою безвісті. Про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся як шляхом надсилання судової повістки за зареєстрованим місцем проживання так і шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України, відповідно до положень ч.12 ст.128 ЦПК України.

Третя особа ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с. 34).

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву в якій просив суд розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, заяв та клопотань по суті справи до суду не надали.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів у силу ст. 280 ЦПК України.

Розглянувши докази подані позивачем, встановивши правовідносини, які виникли між ними та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.09.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб, який 14.07.2010 року розірвано, що підтверджується відповідними свідоцтвами про шлюб та про розірвання шлюбу ( а.с.8, 9).

23.02.2007 року, в період шлюбу між сторонами, народився ОСОБА_3 , батьками якого є сторони по справі ОСОБА_8 (а.с. 3) та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 10 (а.с.7).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишився проживати з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований і на даний час ( а.с.5,6, 13)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 досяг повноліття (а.с. 2), при цьому продовжує навчання в навчальному закладі Криворізькому державному педагогічному університеті на 1 курсі, денної форми навчання, за контрактом, факультет - географія, туризм та історія, з періодом навчання для здобуття ступеня бакалавра з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року, що підтверджується довідкою вищезгаданого навчального закладу за вих.№14-076 від 08.01.2025 (а.с. 12).

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Так, згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 24.05.2023 року є особою зниклої безвісті за особливих обставин (а.с.21, 35-38).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про правовий статус осіб зниклих безвісті за особливих обставин» набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи.

Цивільна правоздатність особи це здатність мати цивільні права та обов`язки, яку мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. (ст.25 ЦК України).

24.05.2023 ОСОБА_2 набув статус особи, яка безвісти зникла за особливих обставин, однак, такий статус не зменшує обсяг його цивільної правоздатності, зокрема, не позбавляє його обов`язку, передбаченого нормами СК України щодо утримання сина.

Згідно з ч.6 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

В даному випадку, виплати грошового забезпечення регулюються Порядком про виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. N 884(надалі - Порядок).

Згідно п. 3 вказаного Порядку, за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Пункт 4 Порядку встановлено, що виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

Отже, за відповідачем ОСОБА_2 за місцем військової служби зберігаються основні та додаткові виплати видів грошового забезпечення з яких можуть здійснюватися відрахування аліментів.

Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 , досягши повноліття продовжує навчання за денною формою навчання, тож відповідно позбавлений можливості працювати і самостійно заробляти собі на життя, що слідує з довідки з навчального закладу. Позивач працює, отримує заробітну плату, проте самостійне забезпечення нею потреб сина в харчуванні, придбанні одягу та інших речей необхідних для життя, накладає на неї надмірний фінансовий тягар, у зв`язку з чим ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги від батька.

Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі частки від усіх доходів відповідача, щомісячно, на період продовження навчання ОСОБА_3 , але не більше ніж до досягнення останнім 23 річного віку.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10, 81, 141, 263-265, 273, 278-279, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору та виступають на стороні відповідача - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_3 ) аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), в розмірі частки від усіх доходів відповідача щомісячно, на період навчання ОСОБА_3 , тобто до 30.06.2028 року, але не більше як до 23-річного віку, або до припинення ним навчання, починаючи стягнення з 25.02.2025.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.В. Березюк