Єдиний унікальний номер: 448/1498/24
Провадження № 2/448/73/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

21.05.2025 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Москалик О.І.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Гарницького П.П.

та представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Хом`яка О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог.

Адвокат Гарницький П.П. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, - дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до припинення ОСОБА_1 навчання, але не пізніше досягнення нею двадцяти трьох років.

В обґрунтування заявленого позову сторона позивача покликалась на наступні доводи: позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 ; батьки позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Мостського районного суду Львівської області від 07.03.2024р.; після розірвання шлюбу позивачка ОСОБА_1 залишилась проживати разом з матір`ю ОСОБА_3 , яка постійно її утримувала та утримує, в той час, як відповідач жодної участі та матеріальної допомоги на утримання дочки позивачки ОСОБА_1 не надає; позивачка ОСОБА_1 з 2021р. навчається в Національному університеті «Львівська політехніка» на денній формі навчання за освітньою програмою «Право»; у зв`язку з тим, що позивачка ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання (стаціонарі), така не може самостійно заробляти коштів на життя та потребує матеріальної допомоги від батьків; однак, відповідач всіляко намагається уникнути даної відповідальності та не надає матеріальної підтримки доньці; відповідач ОСОБА_2 , добровільно не виконуючи свого законного обов`язку по утриманню повнолітньої дочки, порушує її право на отримання належного матеріального забезпечення (утримання) від батька, хоча він має дохід і може сплачувати аліменти.

З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на період навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23 років.

ІІ. Короткий зміст інших заяв по суті справи.

Стороною відповідача скеровано на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому такі заперечують позовні вимоги ОСОБА_1 та просять відмовити у задоволенні таких з огляду на наступне. Стверджують, що всі перелічені обставини, на які посилається позивачка у своєму позові, не заслуговують на увагу суду з огляду на те, що вони не підтверджені у визначеному законом порядку. Для звернення з таким позовом до суду позивачка має довести у визначеному законом порядку те, що: вона спільно проживає з матір`ю (а не з батьком); що вона дійсно навчається у ВУЗІ (станом на момент звернення з позовом); що вона дійсно потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням (на що саме і скільки); що вона є непрацездатною у зв`язку із навчанням, і що відповідач має можливість сплачувати аліменти, однак відмовляється від такого. Натомість, до позовної заяви не додано довідки з місця проживання позивачки про склад сім`ї та прописку або ж витягу з реєстру територіальної громади, не додано довідки з ВУЗу про те, що позивачка дійсно є студенткою станом на сьогоднішній день (є лише договір про навчання від 2021 року), не надано будь-яких доказів витрат позивачки, пов`язаних із навчанням, які вона несе або ж планує нести в подальшому, не надано жодних доказів матеріального стану відповідача, на підтвердження його платоспроможності. Відповідач вважає, що подання позивачкою самого позову з вимогою про стягнення аліментів на своє утримання є недостатньо. Позивачка зобов`язана довести належними та допустимими доказами обставини, на які вона посилається як на підставу заявлених вимог. У іншому випадку такий позов є необґрунтованим, а відтак таким, що не підлягає до задоволення у повному обсязі. З метою підтвердження (або спростування) наведених вище обставин, на які посилається позивачка у заявленому позові, представником відповідача подано адвокатські запити до відповідних установ, відповідь на які буде подана суду в якості письмових доказів по даній цивільній справі після їх отримання у визначеному процесуальним законом порядку. Аналіз статей 141, 198, 199 СК України дає об`єктивні підстави стверджувати про те, що матеріальна допомога повнолітній доньці (позивачці), пов`язана із її навчанням у ВУЗІ, має надаватися обома батьками, а не одним відповідачем. Як вбачається зі змісту позовної заяви, - позивачка просить суд стягнути такі аліменти лише з відповідача, при цьому вона не обґрунтовує (як і нічим не підтверджує) того, що така допомога надається їй зі сторони матері (для задоволення вимоги про її стягнення з батька). Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо несення матеріальних витрат на дитину, незалежно від того, з ким із них вона проживає. При цьому, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання дитині другим із її батьків. Відповідач є інвалідом ІІІ групи (внаслідок поранень, отриманих під час перебування в лавах ЗСУ). На його утриманні перебуває неповнолітній син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рідний брат позивачки та непрацездатна бабуся - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом 1-ї групи та потребує постійного стороннього догляду. Відповідач проживає разом з ними однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Він не працює та не має стабільного щомісячного доходу, окрім власної пенсії. Зазначене підтверджується доданими до відзиву документами, зокрема: витягом з електронної бази «Оберіг» про встановлення позивачу військової інвалідності, пенсійним посвідченням Пенсійного фонду України № НОМЕР_1 від 01.05.2024 року (на ім`я ОСОБА_2 ), довідкою №605084 від 11.04.2024 року до акту огляду медико-соціальної експертної комісії, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 19.05.2009 року, рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 25.05.2011 року у цивільній справі № 2-260/11, пенсійним посвідченням Пенсійного фонду України № НОМЕР_3 від 12.07.2023 року (на ім`я ОСОБА_5 ), довідкою №371056 від 08.06.2023 року до акту огляду медико-соціальної експертної комісії, довідкою Управління соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації Львівської області від 07.07.2023 року про отримання допомоги по догляду за особою похилого віку, довідкою виконавчого комітету Шегинівської сільської ради про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку АДРЕСА_2 від 31.08.2022 року. Тому відповідач вважає, що наявність у нього інвалідності, утримання іншої неповнолітньої дитини та непрацездатної бабусі, незначний розмір пенсійного забезпечення та відсутність інших стабільних доходів, які б надавали можливість надавати матеріальну допомогу позивачці на навчання у ВУЗІ, - є тими фактичними обставинами справи, що мають істотне значення та мають бути враховані судом при ухваленні рішення по суті заявлених вимог. З доданих до відзиву доказів вбачається, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачці для її навчання у ВУЗІ. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним - достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений: судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ч.2 ст. 200 СК України, - при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 року прожитковий мінімум для дітей віком на дітей від 6 до 18 років складає 3196 грн. З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, а також з огляду на зміст ч.2 ст.182 та ч.2 ст.200 СК України, - відповідач вважає, що суд може прийняти рішення про стягнення аліментів, пов`язаних із навчанням позивачки у ВУЗІ у розмірі, мінімально гарантованому державою, що складає 1598 грн. станом на момент розгляду справи по суті заявлених вимог, інше при умові, що позивачка доведе наявність правових підстав для задоволення такого позову у визначеному Законом порядку.

ІІІ. Позиція учасників справи.

Сторона позивача, зокрема позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Гарницький П.П. в судовому засіданні в повному обсязі підтримали заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,та просять такі задовольнити. Крім того, представник позивачки - адвокат Гарницький П.П. просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 понесені позивачкою судові витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги, а також покласти на останнього судовий збір по справі. Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що є донькою відповідача ОСОБА_2 , однак батько нею не цікавиться та не підтримує з нею жодного контакту, хоча у нього є обов`язок надавати допомогу їй (позивачці) як дочці, яка є студенткою та потребує від нього допомоги.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Хом`як О.Г. в судовому засіданні зазначив, що сторона відповідача заперечує позовні вимоги ОСОБА_1 та просить відмовити у задоволенні таких. Судові витрати по справі просить покласти на позивачку. При вирішенні даного цивільного позову просив врахувати доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Також покликався на те, що стороною позивача не надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог, зокрема тих обставин, що позивачка ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги, її витрат, пов`язаних з навчанням, в тому числі витрат її матері на утримання позивачки, пов`язаних з її навчанням; в матеріалах справи немає документів про навчання позивачки на іншій спеціальності, на яку така покликалась в судовому засіданні; в матеріалах справи немає будь-яких доказів оплати позивачкою навчання, так і доказів на підтвердження несення нею будь-яких витрат, пов`язаних з навчанням. Крім того, стороною позивача не доведено і того факту, що відповідач може надавати допомогу дочці, яка продовжує навчання. Покликався на те, що відповідач є інвалідом ІІІ групи, такий отримує пенсію та на його утриманні перебуває неповнолітній син ОСОБА_6 та непрацездатна ОСОБА_5 .

Позивачка ОСОБА_1 , будучи допитаною як свідок в судовому засіданні, пояснила наступне: вона проживає з матір`ю ОСОБА_3 та перебуває на її утриманні. З вересня 2021 року вона навчається в Національному університеті «Львівська політехніка» за освітньою програмою «Право» на бюджетній формі навчання, а з вересня 2024 року навчається ще за освітньою програмою «Психологія» на платній формі навчання. Витрати по навчанню за освітньою програмою «Психологія» оплачує її (свідка) матір ОСОБА_3 , оскільки вона (свідок) ніде не працює. Її батько ОСОБА_2 нею не цікавиться та не підтримує з нею жодного контакту. З серпня 2024 року їй не надходили жодні кошти від батька, хоча у нього є обов`язок надавати їй допомогу як дочці, яка є студенткою та потребує від нього матеріальної допомоги. Вважає, що відповідач ОСОБА_2 має можливість надавати їй матеріальну допомогу.

Свідок ОСОБА_3 , будучи безпосередньо допитаною в судовому засіданні, пояснила наступне: вона (свідок) є матір`ю та проживає разом з дочкою ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 ; дочка ОСОБА_7 з вересня 2021 року навчається в Національному університеті «Львівська політехніка» за освітньою програмою «Право» на бюджетній формі навчання, а з вересня 2024 року навчається ще за освітньою програмою «Психологія» на платній формі навчання; з весни 2024 року вони з відповідачем проживають окремо; відповідач не спілкується ні з нею (свідком), ні з дочкою ОСОБА_8 та не надає жодних коштів на її (дочки) утримання; вона (свідок) готова йти на контакт з відповідачем, однак такий заблокував її номер та не підтримує з нею та дочкою ОСОБА_8 жодних відносин; вона (свідок) не в змозі самостійно забезпечувати потреби дочки ОСОБА_9 та одночасно сплачувати на користь відповідача аліменти на утримання їхнього спільного сина ОСОБА_6 ; відповідач як батько зобов`язаний матеріально допомагати своїй дочці, яка навчається на стаціонарній формі навчання та яка у зв`язку з навчанням не працює, однак потребує коштів на їжу, одяг, і т.і.; відповідач ОСОБА_2 , окрім пенсії, отримує і інші доходи, він має у власності нерухоме та рухоме майно, оплачує синові ОСОБА_6 різні гуртки, відтак він має можливість надавати матеріальну допомогу і своїй дочці; їй (свідку) невідомо, чи відповідач є офіційно працевлаштованим.

ІV. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 20.08.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 29.01.2025р. залишено без задоволення клопотання представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Гарницького Павла Петровича про витребування доказів.

Ухвалами Мостиського районного суду Львівської області від 11.09.2024р., від 22.10.2024р., від 28.11.2024р., від 24.01.2025р. задоволено клопотання учасників справи про проведення судових засідань за їх участю в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

V. Обставини справи, встановлені судом.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 01.11.2004р. Мостиська Другою сільською радою Мостиського району Львівської області

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 07.03.2024р. у справі №448/129/24.

ОСОБА_1 досягнула повноліття та на даний час навчається в Національному університеті «Львівська політехніка» на денній формі навчання за освітньою програмою «Право». Зарахована на навчання з 01.09.2021р. (Наказ про зарахування №2296-4-10 від 03.08.2021р.; договір №343-16 від 31.07.2021р. про навчання в Національному університеті «Львівська політехніка»). Закінчує навчання 30.06.2025р. ОСОБА_1 навчається в Національному університеті «Львівська політехніка» за кошти державного бюджету. Так, згідно п.12 Договору №343-16 від 31.07.2021р. про навчання в Національному університеті «Львівська політехніка», укладеного між Національним університетом «Львівська політехніка» та ОСОБА_1 , фінансування навчання здійснюється за рахунок видатків державного бюджету.

Зазначені обставини щодо навчання ОСОБА_1 підтверджено наявною у матеріалах справи копією договору №343-16 від 31.07.2021р. про навчання в Національному університеті «Львівська політехніка» та листом повідомленням проректора з науково-педагогічної роботи Національного університету «Львівська політехніка» Давидчака О. від 13.09.2024р. №68-01-1554.

Повнолітня ОСОБА_1 фактично проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 не надає коштів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_9 , яка продовжує навчання.

Відповідач ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи, захворювання пов`язане з проходженням військової служби, отримує пенсію по інвалідності. Зазначені обставини підтверджені копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №605084, виданої 11.04.2024р. та копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 01.05.2024р.

Згідно матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 проживає разом з неповнолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та бабою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом першої групи (підгрупи Б) безтерміново та потребує постійного стороннього догляду. ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Яворівської РДА та йому відповідно до Постанови КМУ України №832 з 28.09.2018р. до 31.12.2024р. призначено компенсацію по догляду за особою похилого віку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно судового наказу Мостиського районного суду Львівської області від 10.10.2024р. у справі ЄУН 448/1771/24, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання їхньої спільної дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 27.09.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки ОСОБА_1 ; показаннями ОСОБА_1 , допитаної як свідка; показаннями свідка ОСОБА_3 ; копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копією паспорта ОСОБА_1 ; копією договору №343-16 від 31.07.2021р. про навчання в Національному університеті «Львівська політехніка»; листом повідомленням проректора з науково-педагогічної роботи Національного університету «Львівська політехніка» Давидчака О. від 13.09.2024р. №68-01-1554; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 07.03.2024р. у справі №448/129/24; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 25.05.2011р. у справі №2-260/11; копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №605084, виданої 11.04.2024р.; копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 01.05.2024р.; копією довідки Управління соціального захисту населення Яворівської РДА від 07.07.2023р. №1280; копією довідки №111 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 31.08.2022р.; випискою по картковому рахунку відповідача за період з 01.03.2024р. по 31.08.2024р.; іншими матеріалами справи.

VI. Застосовані норми права та судова практика.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Частинами 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»).

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Зазначене випливає також з Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у п.20 якої роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відтак, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання. Сімейний кодекс не конкретизує, в якому навчальному закладі така особа буде продовжувати навчання. Отже для отримання права на батьківське утримання, дитина може навчатися в будь-якому навчальному закладі будь-якої форми власності; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

VІI. Висновки суду.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Отримання аліментів безпосередньо дитиною не суперечить приписам ч.3 ст.199 СК та ч.1 ст.179 СК України, оскільки є власністю останньої.

При визначенні розміру аліментів, необхідно врахувати матеріальне становище платника аліментів, а також те, що обов`язок утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків, а також те, що дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання.

Виходячи із принципу рівності прав та обов`язків батьків, суд визнає, що обставини, за яких тягар утримання повнолітніх дітей у зв`язку з їх навчанням лежить виключно на одному із батьків, є порушенням закону.

Проте реалізація такого обов`язку має відбуватися за сукупності юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз наведених вище норм права Сімейного кодексу України у поєднанні з основними правилами доказування (ст.ст.76-81 ЦПК України) дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується.

Батько (мати) можуть бути звільнені від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (матір), до яких пред`явлений позов.

Суд зважає на те, що позивачка ОСОБА_1 , яка ініціювала даний позов, досягнула повноліття, однак на день звернення до суду не досягла 23 років, така продовжує навчання на денній формі навчання, вона не працює, оскільки навчання за денною формою навчання позбавляє останньої можливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід, тобто є такою, що не може в повній мірі себе матеріально забезпечувати, відтак потребує матеріальної допомоги батьків, як матері, так і батька, оскільки самій матері матеріально утримувати дочку є непосильним.

При вирішенні даного цивільного спору суд враховує саме те, що обов`язок утримання дитини ОСОБА_1 , на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків (на матір ОСОБА_3 та на батька - відповідача ОСОБА_2 ); що фінансування навчання ОСОБА_1 в Національному університеті «Львівська політехніка» за освітньою програмою «Право» здійснюється за рахунок видатків державного бюджету; як студентка ОСОБА_1 несе витрати, пов`язані з освітнім процесом; а також те, що дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання.

Також суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів відповідача ОСОБА_2 , який є інвалідом ІІІ групи (інвалідність встановлена до 01.05.2026р.), а III група інвалідності встановлюється тим, хто фактично здатен працювати, але в полегшених умовах; що відповідач отримує пенсію по інвалідності та розмір призначеної йому пенсії; що такий проживає разом з неповнолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на частковому утриманні відповідача, оскільки згідно судового наказу Мостиського районного суду Львівської області від 10.10.2024р. у справі ЄУН 448/1771/24, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; те, що разом з відповідачем проживає особа похилого віку його баба ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; що відповідач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Яворівської РДА та йому відповідно до Постанови КМУ України №832 з 28.09.2018р. до 31.12.2024р. була призначена компенсація по догляду за особою похилого віку - його бабою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначені обставини не звільняють відповідача від виконання обов`язку із утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і у зв`язку із цим потребує допомоги, проте суттєво впливають на розмір аліментів.

Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому суд звертає увагу на те, що сторона позивача не навела належних та достатніх доказів необхідності стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів саме у визначеному ними розмірі (в розмірі по 1/4 частці від його заробітку (доходу) щомісячно). Також суд не приймає до уваги покликання сторони позивача на навчання ОСОБА_1 за освітньою програмою «Психологія» на платній формі навчання, а також їхні доводи про наявність у власності відповідача рухомого та нерухомого майна, наявність у нього інших доходів, оскільки на підтвердження зазначених доводів ними не надано жодних доказів, незважаючи на численні зауваженні сторони відповідача з цього приводу, висловлені в ході судового розгляду даної справи.

Підсумовуючи вищенаведене, приймаючи до уваги інтереси позивачки ОСОБА_1 та забезпечення її гармонійного розвитку, в тому числі забезпечення її права на одержання освітніх послуг, з огляду на те, що обов`язок утримувати дітей, в тому числі повнолітніх, які продовжують навчання до досягнення ними двадцяти трьох років, виникає в обох батьків в рівній мірі, зважаючи на те, що вік ОСОБА_1 перевищує вісімнадцять років та є меншим двадцяти трьох років, вона продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач на даний час отримує дохід (пенсію, розмір якої підтверджений матеріалами справи), встановлена у нього група інвалідності дозволяє йому працевлаштуватись, враховуючи заяву одержувача аліментів про визначення розміру аліментів саме у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, керуючись принципом розумності і справедливості, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 16.08.2024 року і до припинення ОСОБА_1 навчання, але не пізніше досягнення нею двадцяти трьох років.

Враховуючи те, що розмір призначених аліментів має бути не більшим як достатній для розумного задоволення потреб дитини і не повинен обмежувати матеріальних інтересів відповідача, суд вважає, що аліменти в розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу) відповідача не будуть надмірним тягарем для відповідача, а будуть забезпечувати належне утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, відповідатимуть реаліям сьогодення та забезпечать баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його неможна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv.UKRAINE, №4909/04,§ 58,ЄСПЛ, від 10 лютого 2010року).

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

VIII. Розподіл судових витрат між сторонами.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Розподіл судових витрат між сторонами передбачено статтею 141 ЦПК України, зокрема судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 була звільнена від сплати судового збору, а її позовні вимоги задоволено частково (на 80%, 1/5:1/4), то на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 968,96 грн. (1211,2грн.*80%).

Крім того, сторона позивача заявила вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_2 10 000 грн. витрат, понесених на правничу допомогу адвоката.

Матеріалами справи, зокрема копією угоди (договору) про надання правничої допомоги від 15.08.2024р., укладеного між адвокатом Гарницьким П.П. та ОСОБА_1 , а також квитанцією до прибуткового касового ордеру №29 від 15.08.2024р., підтверджено витрати позивачки на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Відтак, з урахуванням часткового задоволення позову ОСОБА_1 (на 80%), з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 8000 гривень (10 000 грн. х 80 %) витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 16.08.2024 року і до припинення ОСОБА_1 навчання, але не пізніше досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп. судового збору в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8000 (вісім тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.05.2025р.

Відомості про учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , уродженка с.Мостиська Другі Мостиського району Львівської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.В. Кічак