г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/875/25
Номер провадження 2/213/940/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нестеренка О.М.,

секретар судового засідання Близнюк Є.О.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача.

26.02.2025 до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вказана позовна заява.

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2009 року по жовтень 2018 рік (включно) у сумі 138225,37 грн.

Позов обґрунтовано обставинами:

Позивач та відповідач мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у цивільній справі №2-418/09 з Відповідача на користь Позивача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі частини з усіх видів заробітної плати (доходів) Відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 січня 2009 року і до повноліття дитини.

Відповідач належним чином рішення суду не виконував, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість по сплаті аліментів.

Відповідно до довідки Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заборгованість Відповідача по сплаті аліментів на користь Позивача станом на 03.03.2021 становить 228685,05 грн.

Враховуючи приписи ст. 196 СК України, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені), але не більше 100 відсотків заборгованості.

Враховуючи це, розмір пені за період з січня 2009 року по жовтень 2018 року (включно) становить 138225,37 грн, що є 100 відсотками заборгованості по сплаті аліментів за вказаний період.

Позиція відповідача

У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні відзиву на позовну заяву, ні заперечень.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

26.02.2025 позовна заява надійшла до суду.

28.02.2025 ухвалою судді провадження у справі було відкрито, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

21.04.2025 на виконання вимог ухвали від 28.02.2025 до суду надійшла належним чином засвідчена копія матеріалів виконавчого провадження.

Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Зміст позовних вимог полягає у захисті прав дітей на утримання від батька відповідача по справі.

Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 17).

16.03.2009 Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області видав виконавчий лист № 2-418/09 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 13.01.2009 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 20).

31.07.2013 держаним виконавцем Центрально-Міського відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження на підставі зазначеного виконавчого листа (а.с. 51).

Державним виконавцем проведено обрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 03.03.2021 (на момент досягнення дитиною повноліття) складає 228 685,05 грн (а.с. 87-91).

Відповідно до проведеного позивачем розрахунку, за період з січня 2009 по жовтень 2018 розмір пені складає 1 904 570,76 грн.

Розрахунок пені проведено за формулою: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%, тобто пеня обрахована за кожним простроченим місячним (періодичним) платежем.

Водночас, з урахуванням приписів ст. 196 СК України, розмір пені, який просить стягнути позивач з січня 2009 по жовтень 2018 становить 138 225,37 грн, що є 100 відсотками заборгованості по сплаті аліментів за вказаний період.

В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання.

Позивач надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач про дату та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та у порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України. Судові повістки та копія ухвали про прийняття справи до провадження від 28.02.2025 направлялись судом за зазначеним позивачем місцем проживання відповідача, а також за зазначеним місцем фактичного проживання, вказаним представником відповідача, але були повернуті до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, повістка на 29.05.2025 була вручена члену сім`ї 16.05.2025, однак відповідач про причини неявки суд не повідомив, правом надання відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв, клопотань від нього не надходило.

За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Абзацом першим частини першої статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (частина друга статті 196 СК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

V. Висновки суду та мотиви прийнятного рішення.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч.ч. 1,2,8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Виходячи зі встановлених доказів, фактичних обставин справи та вищевказаних норм матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність наявності у відповідача заборгованості зі сплати аліментів, яка розрахована державним виконавцем станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 (досягнення повноліття).

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Водночас суд враховує, що відповідач не скористався своїм правом довести відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Враховуючи, що загальна сума неустойки (пені) значно перевищує розмір заборгованості, суд застосовує імперативну норму Сімейного кодексу України, яка забороняє стягувати пеню у розмірі більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, підлягає стягненню сума заборгованості за період з січня 2009 по жовтень 2018, а саме у розмірі 138 225,37 грн.

Системно проаналізувавши приписи чинного законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 відсотка від ціни позову, а саме 1382, 25 грн.

Керуючись статтями 155, 180, 196 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10-13, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів в розмірі 138 225 (сто тридцять вісім тисяч двісті двадцять п`ять) гривні 37 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1382 (одна тисяча триста вісімдесят дві) гривні 25 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено та підписано 29.05.2025 без проголошення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя О.М. Нестеренко