Справа № 650/1820/25
провадження № 2/650/1449/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Сікори О.О.,

за участю секретаря Завістовської Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся представник - адвокат Чиркіна Людмила Юріївна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», про розірвання договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить:

Розірвати Договір оренди від 19 січня 2007 року, зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 січня 2007 року за № 4АА71600001, номер запису про інше речове право №31656825, який укладено між ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Великоолександрівським РВ УМВС України в Херсонській області 09.12.1996 року) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (юридична адреса: Україна, 12402, Житомирська область, Житомирський район, село Оліївка, вулиця Звягельська, будинок, 19А; ) предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий номер: :04:004:0008, площею 9,8069 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно територіальних межах Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області (до адміністративно територіальної реформи в межах Новокубанської сільської ради, Бериславського району Херсонської області).

Розірвати Додаткову угоду від 28 грудня 2017 року за №1700112 до Договору оренди від 19 січня 2007 року, зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 січня 2007 року за № 4АА71600001, номер запису про інше речове право №31656825, який укладено між ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Великоолександрівським РВ УМВС України в Херсонській області 09.12.1996 року) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (юридична адреса: Україна, 12402, Житомирська область, Житомирський район, село Оліївка, вулиця Звягельська, будинок, 19А; ) предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий номер: :04:004:0008, площею 9,8069 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно територіальних межах Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області (до адміністративно територіальної реформи в межах Новокубанської сільської ради, Бериславського району Херсонської області).

Розірвати Додаткову угоду від 20 березня 2019 року за №1700112-2 до Договору оренди від 19 січня 2007 року, зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 січня 2007 року за № 4АА71600001, номер запису про інше речове право №31656825, який укладено між ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Великоолександрівським РВ УМВС України в Херсонській області 09.12.1996 року) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (юридична адреса: Україна, 12402, Житомирська область, Житомирський район, село Оліївка, вулиця Звягельська, будинок, 19А; ) предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий номер: :04:004:0008, площею 9,8069 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно територіальних межах Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області (до адміністративно територіальної реформи в межах Новокубанської сільської ради, Бериславського району Херсонської області).

В обґрунтування позову представник позивача зазначив такі доводи та обґрунтування.

Позивач є власником земельної ділянки кадастровий номер :04:004:0008, площею 9,8069 га, яка передана в оренду відповідачу ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на підставі договору оренди від 19 січня 2007 року, укладеного між групою власників земельних ділянок та відповідачем, з наступною передачею прав і обов`язків за додатковими угодами, остання з яких датована 20 березня 2019 року. За умовами цього договору орендар зобов`язався вчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату у розмірі 7,09% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (що складає 24 695,36 грн. за рік). Однак відповідач, починаючи з 2022 року, порушив свої договірні зобов`язання, не здійснюючи сплату орендної плати протягом 2022, 2023 та 2024 років, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 74 086,08 грн.

Представник позивача зазначив, що згідно з положеннями статей 21, 22 та 25 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату, а орендодавець має право вимагати належного виконання договірних зобов`язань. Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України, систематична несплата орендної плати є підставою для припинення права користування земельною ділянкою, а отже, і для розірвання договору оренди землі. Представник позивача підкреслив, що судова практика (зокрема, постанови Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17, від 01 квітня 2020 року у справі №277/1186/18-ц, від 08 травня 2024 року у справі №629/2698/23 тощо) неодноразово підтверджувала, що два і більше випадків несплати орендної плати становлять систематичність порушення договору.

Крім того, у позові наголошено, що акт військової частини НОМЕР_3 від 07 липня 2024 року (№71-3п), наданий Борозенською сільською радою, підтверджує очищення масиву земельних ділянок, у тому числі тієї, яка є предметом договору, від вибухонебезпечних предметів. Це означає, що відповідач мав можливість використовувати земельну ділянку за її цільовим призначенням і жодних обставин непереборної сили, які б звільняли відповідача від виконання обов`язку зі сплати орендної плати згідно з частиною шостою статті 762 Цивільного кодексу України, у справі не встановлено.

Таким чином, відповідач, не сплачуючи орендну плату протягом трьох років поспіль, істотно порушив договірні умови, що позбавило позивача можливості реалізувати своє право на своєчасне отримання доходу від оренди, на який він обґрунтовано розраховував при укладенні договору. З огляду на наведене, представник позивача вважає підставами для розірвання договору оренди систематичну несплату відповідачем орендної плати та відсутність обставин, які б об`єктивно унеможливлювали використання земельної ділянки за цільовим призначенням.

У відзиві, поданому 08 травня 2025 року представником відповідача Кришталем О.О., зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки викладені у позовній заяві обставини не відповідають фактичному стану речей та не враховують надзвичайні обставини, які склались на орендованій земельній ділянці.

Зокрема, представник відповідача зазначив, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» є орендарем земельної ділянки кадастровий номер :04:004:0008 площею 9,8 га на підставі договору оренди від 19 січня 2007 року, переданого йому у користування за додатковою угодою від 28 грудня 2017 року. Земельна ділянка розташована на території Новокубанської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка з 3 березня 2022 року по 9 листопада 2022 року перебувала у тимчасовій окупації збройними силами російської федерації (відповідно до Переліку територій, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376).

Унаслідок військової агресії російської федерації та тимчасової окупації підприємство було фактично позбавлене доступу до земельної ділянки, а також можливості здійснювати господарську діяльність за її цільовим призначенням. Майно підприємства було частково знищене та розграбоване військовими рф, що підтверджується Витягом з ЄРДР №0000075 від 12 квітня 2022 року та заявами підприємства від 17 червня 2022 року, зокрема щодо викрадення техніки, транспортних засобів та іншого майна. Додатково відповідач посилається на рішення Господарського суду міста Києва у справах №910/3742/24, №910/4161/24, №910/2822/24, №910/1860/24, №910/20089/23, №910/1337/24 та №910/20046/23, які підтверджують факти викрадення та знищення майна українських підприємств у тому числі на території Бериславського району Херсонської області під час окупації.

Представник відповідача наголошує, що відповідно до частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України, наймач звільняється від сплати орендної плати за увесь час, протягом якого майно не могло бути використане через обставини, за які він не відповідає. Військова агресія рф, окупація та замінування територій є такими обставинами, що об`єктивно унеможливили використання орендованої земельної ділянки за цільовим призначенням, а також створили реальну загрозу життю і здоров`ю працівників підприємства.

Крім того, відповідно до пункту 69.14 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, з 1 березня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю за земельні ділянки, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих територіях. Це підтверджує, що у цей період земельна ділянка фактично не могла використовуватися відповідачем для ведення господарської діяльності та отримання доходу.

Таким чином, представник відповідача вказав, що несплата орендної плати в період дії воєнного стану та тимчасової окупації не є систематичним порушенням умов договору, а є наслідком обставин непереборної сили, за які відповідач не несе відповідальності. ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не відмовляється від виконання своїх договірних зобов`язань, однак обставини окупації та військових дій об`єктивно унеможливили обробіток та використання земельної ділянки, а отже і сплату орендної плати за цей період. У зв`язку з цим позовні вимоги про розірвання договору оренди на підставі систематичної несплати орендної плати є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідь на відзив не надійшла.

На судове засідання позивач не з`явився, його інтереси були представлені адвокатом Чиркіною Л.Ю.

На судове засідання представник позивача Чиркіна Л.Ю. не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити.

На судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету ТОВ «ЮТС-Агропродукт» в підсистемі «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, відповідно до вимог частини шостої статті 128 ЦПК України.

Зважаючи на вказані обставини, керуючись статтею 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився на судове засідання без повідомлення причин, надав суду відзив.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені учасниками доводи суд дійшов таких висновків.

ОСОБА_1 (далі Позивач, Орендодавець) володіє на праві власності земельною ділянкою кадастровий номер: :04:004:0008, площею 9,8069 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно територіальних межах Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області (до адміністративно територіальної реформи в межах Новокубанської сільської ради, Бериславського району Херсонської області), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209, дата реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 22.05.2019 року.

19 січня 2007 року між групою громадян (56 власників земельних ділянок) та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого орендодавці передали орендарю в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення, на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки, вказаних в додатку, який є невід`ємною частиною договору, які знаходяться в адміністративних границях Новокубанської сільської ради, Бериславського району, Херсонської області (далі Договір оренди від 19 січня 2007 року).

Вказаний договір оренди зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 січня 2007 року за № 4АА71600001.

20 січня 2015 року між ТОВ «Югтранзитсервіс Агропродукт» (Орендар) та Приватним підприємством «ЮТС АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» () (Новий орендар) укладено Договір про заміну сторони у договорі оренди, за умовами якого з 20 січня 2015 року Новий орендар Приватне підприємство «ЮТС АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» () набуло прав та обов`язків Орендаря за Договором оренди землі від 19 січня 2007 року за № 4АА71600001.

На виконання вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 23 листопада 2015 року було зареєстровано Договором оренди землі від 19 січня 2007 року за № 4АА71600001 в Державному реєстрі речових прав про, що вчинено наступний запис про інше речове право 31656825.

В послідуючому, 28 грудня 2017 року між ОСОБА_1 (Орендодавець) та ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» (код ЄДОПОУ 32300976)

(Орендар) та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДОПОУ 41101589) (Новий орендар) було укладено Додаткову угоду №1700112 від 28 грудня 2017 року до Договору оренди землі від 19 січня 2007 року за № 4АА71600001.

За умовами окресленої Додаткової угоди: зі згоди Орендодавця, яка була виражена шляхом підписання даної Угоди) Орендар передав, а Новий орендар прийняв на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в Договорі оренди, до Додаткової угоди додано також акт приймання передачі земельної ділянки від Орендаря до Нового орендаря.

Окрім того, Договір оренди від 19 січня 2007 року за № 4АА71600001, номер запису про інше речове право №31656825 Додатковою угодою №1700112 від 28 грудня 2017 року було викладено в новій редакції.

Відтак, з 28 грудня 2017 року Орендарем (користувачем) земельної ділянки кадастровий номер: :04:004:0008, площею 9,8069 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно територіальних межах Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області (до адміністративно територіальної реформи в межах Новокубанської сільської ради, Бериславського району Херсонської області) та яка належить праві власності ОСОБА_2 є ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» () (далі Відповідач, Орендар).

20 березня 2019 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено Додаткову угоду №1700112-2 до Договору оренди землі від 19 січня 2007 року за № 4АА71600001, номер запису про інше речове право №31656825, за умовами якої Договір оренди землі між Позивачем та Відповідачем було пролонговано до 30 листопада 2026 року та збільшено розмір орендної плати, а саме

7,09% від нормативної грошової оцінки землі.

Позивачем та Відповідачем з урахування положень Договору оренди та додаткових угод до нього узгоджено наступні умови: строк дії договору оренди: до 30 листопада 2026 року (п. 3.1. Договору оренди в новій редакції); нормативна грошова оцінка земельної ділянки: 350 786,38 грн. (п. 2.3. Договору оренди в новій редакції); розмір та форма виплати орендної плати: орендна плата складає 7,09% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 24 695,36 грн. за повний рік оренди і вноситься в грошовій формі.

З суми орендної плати, яка належить виплаті Орендодавцю, Орендарем, як податковим агентом, утримуються податки та збори, передбачені чинним законодавством України.

Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням коефіцієнта щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі, що розраховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін. Інші показники інфляції (індекс споживчих цін на товари і послуги) не впливають на визначення розміру орендної плати (пункти 4.1., 4.2., 4.4. Договору оренди в новій редакції).

Із цієї суми Орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України.

За згодою Сторін розрахунки щодо орендної плати можуть здійснюватися у: натуральній формі, яка здійснюється шляхом передачі сільськогосподарської продукції чи товарів, у кількості або вартістю, яка є пропорційною до розмірів орендної плати у грошовій формі (з врахуванням умов п. 4.2. даного Договору). Номенклатура товарної продукції, що підлягає видачі узгоджується Сторонами додатково. Передача продукції в рахунок орендної плати оформляється відповідними документами (актами, відомостями та ін.); в іншій формі, що визначається та погоджується Сторонами додатково.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій яка сталася раніше).

При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування в залежності від того, яка із подій яка сталася раніше).

В разі виплати орендної плати авансом за наступні роки, до орендної плати застосовується коефіцієнт індексації, який діє в рік фактичної виплати, в подальшому розмір орендної плати за роки, за які була здійснена виплата орендної плати, в майбутньому не індексуються (пункти 4.1., 4.2., 4.3., 4.4. Договору оренди в новій редакції).

Порядок виплати орендної плати: орендна плата вноситься Орендарем у строки з 01 серпня до 31 грудня кожного року в період дії Договору оренди. Орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок Орендодавця та/або виплачує через касу Орендаря та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів, або в іншій формі. Орендна плата може бути перерахована на користь Орендодавця як Орендарем, так і за дорученням останнього, третьою особою, що вважається належним виконанням умов цього Договору (п. 4.5. Договору оренди в новій редакції).

Серед обов`язків Орендаря Сторонами Договору оренди землі узгоджено, обов`язок Орендаря вчасно сплачувати всі належні за цим Договором орендні платежі (пункт 9.4. Договору оренди), який одночасно кореспондується з правом Орендодавця вимагати своєчасного внесення орендної плати, яке закріплено в пункті 9.1. Договору оренди землі.

Порядок припинення Договору оренди: при укладені Договору оренди Орендарем та Орендодавцем узгоджено, а саме: дія Договору оренди припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із Сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок), яке істотно перешкоджає її (їх) використання, а також інших підстав визначених законом.

Розірвання даного Договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання Договору в односторонньому порядку є лише випади визначені законом (пункти 12.3., 12.4. Договору оренди).

Орендарем сплата орендної плати відповідно до окресленого вище Договору оренди здійснювалася до 31 грудня 2021 року.

Починаючи з 2022 року Орендар припинив сплачувати Орендодавцеві орендну плату за користування орендованою земельною ділянкою.

В порушення умов договору Відповідач не вносить своєчасно орендну плату і на день звернення із позовною заявою заборгував орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки на загальну суму 74 086 (сімдесят чотири тисячі вісімдесят шість) гривень 08 копійок.

19 березня 2025 року представником Позивача направлено Відповідачеві вимогу про сплату заборгованості з орендної плати за №18-03/2025-13, дану вимогу отримано Відповідачем 24.03.2025 року, що підтверджується трекінгом з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта».

Станом на дату складення даної позовної заяви Договір оренди землі, який укладено між Орендодавцем та Орендарем не припинено.

Виходячи із вище наведеного, при укладенні між Позивачем та Відповідачем Договору оренди землі, ними було узгоджено всі істотні умови договору, зокрема:

об`єкт оренди: земельна ділянка кадастровий номер: :04:004:0008, площею 9,8069 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно територіальних межах Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області (до адміністративно територіальної реформи в межах Новокубанської сільської ради, Бериславського району Херсонської області);

дату та строк дії Договору оренди: дата укладення договору 19.01.2007 року (дата державної реєстрації Договору оренди землі в державному реєстрі правна нерухоме майно 23.11.2015 року з наступними змінами) та строк дії Договору оренди - до 30 листопада 2026 року;

нормативна грошова оцінка землі: 350786,38 грн.;

орендна плата: 7,09% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тобто 24 695,36 грн. за один рік оренди;

Згідно з відповіддю наданою Борозенською сільською радою за №625 від 25.03.2025 року, зазначено наступне: земельна ділянка площею 9,8069 га (кадастровий номер :04:004:0008) власником якої є громадянин ОСОБА_1 , розташована згідно схеми поділу земель колишнього КСП «ім. Леніна» в контурі № НОМЕР_4 ділянка № НОМЕР_5 за межами села Нова Кубань на території Борозенської територіальної громади Бериславського району Херсонської області.

Згідно обстеження масиву, в якому розташована вище згадана земельна ділянка, військовою частиною збройних сил України НОМЕР_3 був складений відповідний акт №71-3п про виконання робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів (розшук, піднімання, знешкодження та (або) знищення виявлених вибухонебезпечних предметів від 07 липня 2024 року, один екземпляр якого отримала Борозенська сільська рада. Земельна ділянка придатна для використання за цільовим призначенням.

Відповідно до листа Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області від 25 березня 2025 року №625 встановлено, що земельна ділянка площею 9,8069 га (кадастровий номер :04:004:0008), власником якої є ОСОБА_1 , розташована за межами села Нова Кубань на території Борозенської територіальної громади Бериславського району Херсонської області. За результатами обстеження масиву, в якому розташована вказана земельна ділянка, військовою частиною НОМЕР_3 було складено акт №71-3п від 07 липня 2024 року про виконання робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів (розшук, піднімання, знешкодження та (або) знищення виявлених вибухонебезпечних предметів). Один екземпляр зазначеного акту отримано Борозенською сільською радою. На підставі зазначених відомостей земельна ділянка визнана придатною для використання за цільовим призначенням.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000075 від 12 квітня 2022 року, встановлено факт реєстрації двох епізодів можливих кримінальних правопорушень, кваліфікованих за частиною першою статті 438 КК України порушення законів та звичаїв війни.

Перший епізод зареєстровано на підставі самостійного виявлення прокурором відповідної інформації. У ньому зазначено, що 09 квітня 2022 року приблизно об 12:00 годині невстановлені особи у військовій формі з території бази ТОВ «ЮТС-Агропродукт», яка розташована в селі Новорайськ Бериславського району Херсонської області, вивезли три одиниці сільськогосподарської техніки зокрема автомобіль КАМАЗ державний номер НОМЕР_6 на загальну суму близько 1,5 мільйона гривень. Вказані дії здійснені в умовах воєнного стану, оголошеного президентом російської федерації ОСОБА_3 , що становить порушення норм міжнародного гуманітарного права, зокрема Женевської конвенції.

Другий епізод внесено до ЄРДР 17 червня 2022 року на підставі заяви ТОВ «ЮТС-Агропродукт». Згідно з викладеними в ній обставинами, у зв`язку з тимчасовою окупацією збройними силами російської федерації території Херсонської області, зокрема Бериславського району, 24 лютого 2022 року російські військові проникли на територію підприємства за адресою: селище Новорайськ, вул. Промислова, 3, внаслідок чого працівники товариства були позбавлені доступу до свого майна. Крім того, 23 квітня 2022 року з території підприємства було захоплено 11 одиниць мультикоптерів DJI Agras (CE). Унаслідок цих дій підприємство також втратило можливість обробляти земельні ділянки загальною площею 60 532,9902 га, розташовані у Херсонській області.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, офіційно засвідчено, що військова агресія російської федерації проти України, яка стала підставою для введення воєнного стану згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, визнається форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). ТПП України підтвердила, що 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону.

Земельним кодексом України, а саме статтею 96, передбачено обов`язок орендаря своєчасно сплачувати орендну плату. Вказана норма кореспондується зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка надає орендодавцю право вимагати своєчасного внесення орендної плати.

На підставі статті 32 Закону України «Про оренду землі», договір оренди може бути достроково розірваний у разі невиконання орендарем своїх зобов`язань, визначених статтями 24, 25 цього закону та умовами договору.

Відповідно до статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду у разі істотного порушення його умов однією зі сторін. Істотним вважається таке порушення, яке призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.

Систематичне порушення строків сплати орендної плати відповідно до пункту «д» статті 141 Земельного кодексу України є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 10 постанови від 06 березня 2024 року у справі № 902/1207/22, провадження № 12-80гс23, зробила наступний висновок щодо застосування норм права: «Застосовуючи в контексті спірних правовідносин статті 13, 17, 15 та 19 Закону № 161-XIV у редакції Закону № 340-IX, а також статті 3, 6, 627, 638, 640 ЦК України у відповідній редакції, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що договір оренди землі є консенсуальним.

Слід розмежовувати момент укладення договору оренди землі (це момент досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов та підписання для договорів з 01.01.2013), з якого у його сторін виникають права і обов`язки зобов`язального характеру, і момент виникнення на підставі вказаного правочину речового права, який пов`язаний з моментом державної реєстрації такого права (третє речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV у редакції, чинній на час підписання Договору).

Абзац третій частини першої статті 15 та друге речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV імперативно встановлюють, що дата укладення договору оренди землі є істотною умовою цього правочину і саме з цієї дати починається перебіг строку його дії.

Тому сторони договору оренди землі не можуть врегулювати свої відносини у спосіб, який суперечить імперативним нормам абзацу третього частини першої статті 15 та другого речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV у редакції Закону № 340- IX зокрема на власний розсуд встановити інші правила визначення моменту початку перебігу строку дії цього правочину або не зазначати дати його укладення.

Умови договору оренди землі, що не відповідають указаним вище імперативним нормам Закону № 161-XIV, не змінюють визначеного в Законі № 161-XIV моменту, з якого розпочинається перебіг строку дії договору оренди землі».

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору.

Земельним кодексом України, а саме статтею 96, встановлений обов`язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма Земельного кодексу України кореспондується зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в укладеному Договорі оренди землі, а саме в п 29- «Орендодавець має право вимагати від орендаря в повному обсязі внесення орендної плати» та п.32 - «Орендар зобов`язаний розраховуватися з Орендодавцем по орендній платі».

На підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Аналогічна умова зазначена у пункті 12.3 Договору оренди землі (у редакції від 26.12.2023 року).

У зв`язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2022-2024 роках, є невиконанням обов`язків відповідача, передбачених договором оренди землі, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання Договору оренди землі.

Відповідно до ч. 1. ст. 2 Закону України «Про оренду землі» до інших законодавчих актів, що регулюють відносини щодо оренди земельної ділянки відносяться положення Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушення зобов`язань, а саме його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є підставою для розірвання договору.

Загальною умовою виконання цивільно-правових зобов`язань, відповідно до ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з п. 2 ст. 651 ЦК України, Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

При погоджені з відповідачем строку сплати орендної плати за користування земельними ділянками, який відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є істотною умовою договору оренди землі, позивач розраховував на своєчасне отримання орендної плати за землю у відповідному розмірі. А отже в зв`язку з порушенням строку сплати орендної плати, сторона орендодавців була позбавлена можливості отримання матеріальних благ, на які розраховувала при укладені Договору оренди землі.

Систематичне порушення строків сплати орендної плати відповідно до п. «д» ст. 141 ЗК України є підставою припинення права користування земельною ділянкою. Отже договір оренди землі можливо розірвати лише у разі систематичного порушення строків сплати орендної плати, разове порушення умов договору не є підставою для його розірвання. Несплата орендної плати, а також невиконання обов`язку щодо нарахування та сплати щорічних інфляційних витрат відповідачем є підставою для розірвання Договору оренди землі. Із зазначеного питання є відповідна позиція Верховного Суду України, викладена в постановах від 12 грудня 2012 року справа № 6-146цс12, від 28 вересня 2016 року № 6-977цс16, від 11 жовтня 2017 року № 6-1449цс17 і яка в силу ст. 263 ЦПК України повинна враховуватись судами при прийнятті рішення.

Сам факт систематичного порушення Договору оренди землі щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18, провадження №61-39488ск18.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки; строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Згідно з положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Незалежно від того, несплата орендної плати була в повному обсязі або в частині.

Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди». Такого висновку дійшла об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, провадження № 61-41932сво18. Схожі висновки зроблено Верховним Судом у постановах від 17 червня 2021 року, справа № 485/784/20, провадження № 61-3760св21, та від 10 вересня 2021 року, справа № 650/628/19-ц, провадження № 61-21777св19.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зважаючи на вищевказані обставини, відповідно до Договору оренди землі, відповідач зобов`язаний був нарахувати та сплатити орендодавцю орендну плату за 2022-2024 роки.

Зважаючи на вищевказані розрахунки, загальний розмір заборгованості з орендної плати за період з 2022 року по 2024 рік становить 74 086,08 грн, у тому числі: 24 695,36 грн заборгованість з орендної плати за 2022 рік; 24 695,36 грн заборгованість з орендної плати за 2023 рік; 24 695,36 грн заборгованість з орендної плати за 2024 рік.

Отже, відповідач зобов`язаний був нарахувати та сплатити орендну плату за 2022-2024 роки до 31 грудня кожного поточного року, однак цього не виконав.

Матеріали справи не містять жодних доказів сплати орендної плати відповідачем, зокрема платіжних документів, квитанцій або іншої інформації, що свідчила б про виконання ним грошового зобов`язання за договором. Водночас, представник позивача послідовно й обґрунтовано заперечує факт надходження будь-яких коштів у рахунок орендної плати за 2022-2024 роки, посилаючись на конкретні умови договору, розрахунок заборгованості, а також а також лист Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області від 25 березня 2025 року №625, якою підтверджується, що земельна ділянка площею 9,8069 га (кадастровий номер :04:004:0008), власником якої є ОСОБА_1 , придатна для використання за цільовим призначенням після проведення робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів, про що складений акт №71-3п від 07 липня 2024 року військовою частиною НОМЕР_3 .

Крім того, у відзиві представник відповідача не заперечує той факт, що орендна плата за договором оренди землі за 2022-2024 роки позивачу не сплачувалась, однак посилається при цьому на обставини непереборної сили (форс-мажор), зокрема: окупацію території, на якій розташована спірна земельна ділянка, неможливість її використання через потенційну загрозу мінування, втрату доступу до майна підприємства, які, на думку відповідача, звільняють його від обов`язку сплачувати орендну плату за вказані періоди.

Суд не погоджується з наведеними у відзиві доводами представника відповідача, зважаючи на встановлені у справі обставини, умови укладеного договору оренди землі, положення чинного законодавства, а також відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність законних підстав для звільнення відповідача від виконання зобов`язань щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

За своєю сутністю цивільно-правова відповідальність означає виникнення у особи обов`язку майнового характеру, якого не було до вчинення правопорушення. У статті 617 ЦК України містяться підстави звільнення (випадок, непереборна сила) саме від відповідальності за порушення зобов`язання, а не за виконання договірного зобов`язання. Тому стаття 617 ЦК України не може бути застосована як підстава, що виключає виконання договірного зобов`язання (постанова Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2018 року в справі № 757/58385/16-ц).

Усталеним як в цивілістичній доктрині, так і судовій практиці під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК України). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц).

У постанові від 13 березня 2024 року у справі № 686/16312/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зауважив, що на рівні норм ЦК України законодавець не внормував застосування конструкції форс-мажору в цивільних відносинах. Традиційно в цивільних відносинах форс-мажор є договірною підставою звільнення від цивільно-правової відповідальності. Проте це не перешкоджає учасникам цивільного обороту врегулювати свої відносини з врахуванням принципу свободи договору.

Очевидно, що за допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть регулювати, зокрема: застосування конструкції форс-мажору в своїх відносинах (на які випадки поширюється форс-мажор, які правові наслідки існування форс-мажору (наприклад, право на зміну чи розірвання договору); чим підтверджується форс-мажор; чи впливає існування форс-мажору на виконання цивільно-правового зобов`язання, яке виникло на підставі такого договору; як позначається існування форс-мажору на строках виконання цивільно-правового зобов`язання, яке виникло на підставі договору.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 внаслідок військової агресії російської федерації проти України введено воєнний стан в Україні строком на 30 діб з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє по сьогодні.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану (пункт 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022).

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 червня 2022 року в справі № 922/2394/21 зазначено, що: «статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Так, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18 та у постанові від 09 листопада 2021 у справі № 913/20/21».

З початку 2014 року мала місце збройна агресія російської федерації, яка розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності. І на даний час російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації. […] Зазначений факт розглядається як загальновідомий для обох сторін. Факт військової агресії визнаний на національному рівні, в тому числі в Законах України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», «Про внесення змін до деяких законів України щодо підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене в районі відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення антитерористичної операції», Постановах Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до парламентів іноземних держав, парламентських асамблей міжнародних організацій щодо засудження триваючої агресії російської федерації проти України», «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором», «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії російської федерації та подолання її наслідків», Рішеннями Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України», «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» тощо ( постанова Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 липня 2019 року у справі № 911/1897/18).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Відповідач, обґрунтовуючи свої заперечення посилається на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2924/02.0-7.1.

Так, в цьому листі, розміщеному на офіційному сайті, Торгово-промислова палата України на підставі статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Згідно з наведеними положеннями закону та висновками Верховного Суду у разі, якщо боржник (у даному випадку орендар ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ») посилається на причину невиконання зобов`язання на наявність обставин, які він вважає форс-мажорними, він має надати докази того, що саме ці обставини перешкодили йому у виконання зобов`язань.

З матеріалів справи встановлено, що Товариство обмежилось лише посиланням на військові дії на території України та Херсонської області зокрема, але не надало доказів на підтвердження того, які саме обставини (окупація територій, де розташовані орендовані земельні ділянки; їх безпосередня близькість до зони бойових дій тощо) вплинули на господарську діяльність підприємства. Представник відповідача не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом. Також відсутні докази отримання відповідачем відповідного сертифікату Торгово-промислові палати в Україні із засвідченням таких обставин.

Суд вважає, що факт перебування вказаної земельної ділянки на території України, яка в певний період часу в 2022 році входила до тимчасово окупованої російською федерацією території України, сам по собі також не може свідчити про очевидну неможливість використання відповідачем її у своїй господарській діяльності, а отже неможливість виконання останнім взятих на себе зобов`язань з орендної плати. Адже самі по собі лише посилання на вказаний факт без надання належних доказів на підтвердження неможливості виконання відповідних зобов`язань за договором оренди землі не можуть бути підставою для звільнення від вказаних зобов`язань.

Суд вважає, що той факт, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не здійснювалася посівна кампанія в 2022 році, 2023 році та в 2024 році, що також не підтверджено належними та допустимими доказами, не може свідчити про те, що таке рішення уповноважених представників підприємства було обумовлене саме обставинами непереборної сили та його наслідком має бути фактично одностороння відмова від виконання своїх обов`язків за договором оренди.

Крім того, з боку представників ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не було направлено орендодавцю жодного повідомлення про неможливість використання вказаної земельної ділянки, відомості щодо виникнення обставин непереборної сили до відома позивача доведені не були.

Що стосується покликання представника відповідача на здійснення досудового розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, суд зазначає, що з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000075 від 12 квітня 2022 року вбачається, що розслідування здійснюється за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 438 КК України порушення законів і звичаїв війни. Зокрема, слідством встановлено два епізоди: перший стосувався незаконного вивезення невстановленими особами у військовій формі з території бази ТОВ «ЮТС-Агропродукт» у селі Новорайськ трьох одиниць сільськогосподарської техніки (включаючи автомобіль КАМАЗ) 09 квітня 2022 року; другий стосувався захоплення 11 одиниць мультикоптерів DJI Agras (CE) 23 квітня 2022 року, що перебували на території підприємства, а також втрати підприємством можливості доступу до власного майна внаслідок окупації території.

Разом із тим, вказане кримінальне провадження стосується саме фактів воєнних злочинів та пошкодження (або викрадення) майна підприємства, а не придатності або непридатності до використання конкретної орендованої земельної ділянки. Жодних доказів того, що за результатами досудового розслідування або у межах проведених слідчих дій спірна земельна ділянка була визнана такою, що не може використовуватись за цільовим призначенням, матеріали справи не містять. В матеріалах справи відсутні докази того, що зазначена земельна ділянка оголошена небезпечною для сільськогосподарського використання або на неї накладено санітарні, техногенні чи екологічні обмеження.

Відтак, сам факт наявності відкритого досудового розслідування не може вважатися належним доказом, який би звільняв відповідача від виконання зобов`язань зі сплати орендної плати або слугував підставою для невиконання договору.

З огляду на викладене суд вважає, що належними, достатніми та допустимими доказами відповідачем не доведено існування форс-мажорних обставин, які б перешкоджали йому виконати передбачений договором сторін обов`язок з виплати позивачу орендної плати за 2022-2024 роки.

Таку саму позицію із вказаних питань підтримує і колегія суддів Херсонського апеляційного суду, що має відображення у постанові від 11 березня 2025 року № 650/4366/24, постанові від 08 квітня 2025 року № 650/1547/24, постанові від 09 квітня 2025 року № 650/1548/24, а також колегія суддів Верховного Суду, що має відображення у постанові від 23 квітня 2025 року № 916/5400/23.

Отже, з урахуванням відсутності належних доказів об`єктивної неможливості використання земельної ділянки та невиконання відповідачем свого обов`язку щодо належного обґрунтування форс-мажорних обставин у конкретному правовідношенні, підстави для звільнення його від орендної плати відсутні.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач систематично не виконував обов`язок зі сплати орендної плати за 2022-2024 роки, що є істотним порушенням договору відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» та статті 651 ЦК України. Водночас у матеріалах справи відсутні докази, що несплата була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання його зобов`язань.

При вирішенні даного спору суд також враховує, що відповідач, заперечуючи проти розірвання договору оренди землі та одночасно наполягаючи на відсутності у нього обов`язку сплачувати орендну плату, не пропонує жодних шляхів врегулювання ситуації, не обґрунтовує можливості чи строків поновлення платежів, не подає будь-якого реалістичного плану подальшого користування спірною земельною ділянкою. Така пасивна позиція не лише позбавляє позивача права на отримання доходу з належного йому об`єкта приватної власності, але й призводить до залишення земельної ділянки в стані господарської ізоляції на невизначений час, коли власник позбавлений реальної можливості як самостійно її використовувати, так і передати в оренду іншому добросовісному користувачу.

Такий стан речей є неприпустимим як з точки зору охорони прав орендодавця, так і з огляду на суспільно значущу потребу у стабільному сільськогосподарському виробництві в умовах воєнного стану, коли збереження та ефективне використання земельного фонду країни набуває особливої ваги для забезпечення продовольчої безпеки держави. Крім того, відповідно до засад земельного законодавства, земля як об`єкт особливого правового режиму повинна використовуватись раціонально та відповідно до її цільового призначення. Тривале утримання земельної ділянки у невизначеному правовому стані без її обробітку суперечить публічному інтересу та створює ризик поступової деградації ґрунтів, втрати їх родючості, засмічення бур`янами й зниження якісних характеристик, що унеможливлює ефективне сільськогосподарське використання у подальшому.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позов задоволено повністю, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на відповідача.

Зважаючи на викладене, враховуючи вказані положення цивільного законодавства та керуючись статтями 12, 13, 141, 209, 259, 263 265 ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся представник - адвокат Чиркіна Людмила Юріївна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі задовольнити.

Розірвати Договір оренди від 19 січня 2007 року, зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 січня 2007 року за № 4АА71600001, номер запису про інше речове право №31656825, який укладено між ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Великоолександрівським РВ УМВС України в Херсонській області 09.12.1996 року) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (юридична адреса: Україна, 12402, Житомирська область, Житомирський район, село Оліївка, вулиця Звягельська, будинок, 19А; ) предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий номер: :04:004:0008, площею 9,8069 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно територіальних межах Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області (до адміністративно територіальної реформи в межах Новокубанської сільської ради, Бериславського району Херсонської області).

Розірвати Додаткову угоду від 28 грудня 2017 року за №1700112 до Договору оренди від 19 січня 2007 року, зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 січня 2007 року за № 4АА71600001, номер запису про інше речове право №31656825, який укладено між ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Великоолександрівським РВ УМВС України в Херсонській області 09.12.1996 року) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (юридична адреса: Україна, 12402, Житомирська область, Житомирський район, село Оліївка, вулиця Звягельська, будинок, 19А; ) предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий номер: :04:004:0008, площею 9,8069 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно територіальних межах Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області (до адміністративно територіальної реформи в межах Новокубанської сільської ради, Бериславського району Херсонської області).

Розірвати Додаткову угоду від 20 березня 2019 року за №1700112-2 до Договору оренди від 19 січня 2007 року, зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 січня 2007 року за № 4АА71600001, номер запису про інше речове право №31656825, який укладено між ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Великоолександрівським РВ УМВС України в Херсонській області 09.12.1996 року) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (юридична адреса: Україна, 12402, Житомирська область, Житомирський район, село Оліївка, вулиця Звягельська, будинок, 19А; ) предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий номер: :04:004:0008, площею 9,8069 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно територіальних межах Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області (до адміністративно територіальної реформи в межах Новокубанської сільської ради, Бериславського району Херсонської області).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (, адреса місцезнаходження: Україна, 12402, Житомирська обл., Житомирський р-н, село Оліївка, вул. Звягельська, будинок 19А) на користь ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30 травня 2025 року

Суддя __________________ О.О. Сікора