29.05.2025 Справа №489/1117/25
Провадження №2/489/1428/25
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
29 травня 2025 м. Миколаїв
Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судового засідання Ставратій Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа по справі №2/489/2130/14 виданого 27.10.2014 Ленінським районним судом м. Миколаєва на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити розмір аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до повноліття дитини; зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі Судового наказу від 12.04.2023 виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва по справі № 489/1622/23 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити розмір аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до повноліття дитини. Мотивуючи вимоги тим, що він перебував з відповідачами в зареєстрованому шлюбі. Від даних шлюбів мають спільних дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На виконання виконавчого листа по справі № 2/489/2130/14 з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Судового наказу від 12.04.2023 з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини. При видачі судового наказу судом не було враховано істотні обставини, що мали значення для вирішення справи, а саме, те, що з нього вже стягуються аліменти на утримання доньки за рішенням суду по справі № 2/489/2130/14. Тобто, на підставі виконавчого листа та судового наказу, на двох дітей з нього утримується частин від всіх видів його заробітку, що є вищим за встановлену практику стягнення аліментів судами. Фактично, стягнення аліментів повинно розраховуватись з 1/3 частки доходу платника на обох дітей, тобто, по 1/6 частки доходу платника на одну дитину. Визначений розмір аліментів буде відповідати потребам дитини, критеріям виваженості, розумності та справедливості.
Ухвалою суду від 19.02.2025, цивільну справу прийнято до провадження, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 14.04.2025, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з частки доходів на кожну дитину на 1/6 частку його заробітної плати на кожну дитину.
Норми права та мотиви їх застосування.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
За приписами ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд також враховує положення статті 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, відповідно до якої передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Так, за змістом ч. 2 ст. 27 цієї Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
З аналізу наведених норм слідує, що батьки мають рівні права та обов`язки відносно дітей і повинні забезпечити дитині умови для її повноцінного розвитку.
У силу положень ст.183СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.
Згідно із ч. 7 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу про стягнення аліментів у частці від доходу боржника відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів за наявності на те підстав.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.
Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.10.2014, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 щомісячно аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 липня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

06 листопада 2014 Старшим державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Кандзюбою Н.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45340949 з примусового виконання виконавчого листа виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 27.10.2014 по справі № 2/489/2130/14 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12 квітня 2023 Ленінським районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.04.2023 та до досягнення дитиною повноліття.

15 травня 2024 Старшим державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м.Одеса) Бабенко Є.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75010456 з примусового виконання судового наказу № 489/1622/23 виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 12.04.2023 про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.04.2023 та до досягнення дитиною повноліття.

При вирішенні питання щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів з`ясуванню підлягає чи змінився матеріальний і сімейний стан, стан здоров`я як платника, так і стягувача аліментів, дитини, на користь якої присуджені аліменти, у порівнянні із станом, який існував на момент призначення таких аліментів.

Позивач не надав відповідних змін матеріального становища позивача в сторону погіршення з часу видачі судових рішень, якими було визначено розмір аліментів, що підлягають стягненню з позивача на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд зазначає, що дійсно, при видачі відповідного судового наказу, судом, в силу особливостей порядку розгляду заяви про видачу судового наказу, не враховувався і не досліджувався сімейний стан платника аліментів, зокрема наявність у нього ще однієї неповнолітньої дитини.

Разом з цим, самі по собі ці обставини, не свідчать про значне погіршення матеріального стану платника аліментів та відповідно його неспроможність сплачувати аліменти у визначеному цим судовим наказом розмірі. Доказів таких обставин стороною позивача суду не надано.

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що доходи позивача, з урахуванням його сімейного стану, не дозволяють останньому сплачувати аліменти на утримання першої дитини (доньки ОСОБА_4 ) у розмірі частки від його заробітку.

Також, позивачем не долучено до матеріалів справи доказів щодо погіршення його стану здоров`я.

В цілому доводи позивача зводяться до того що аліменти на двох дітей повинні складати 1/3 частку від заробітку (доходу), тому він вважає що стягнення аліментів по частині, що в цілому складає 1/2 , не відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом враховано, що згідно із частиною третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Тож загальна частка доходів, що стягуються із позивача на утримання його дітей, не суперечить чинному законодавству, суд не вбачає підстав для зменшення розміру стягуваних аліментів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач не довів факту погіршення його майнового становища, стану здоров`я чи зміну сімейного стану, як після рішення суду про стягнення аліментів, так і після видачі судового наказу, яке б могло бути підставою для задоволення його позовних вимог, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено «29» травня 2025.

Суддя Н.О. Рум`янцева