Справа № 646/2361/25
№ провадження 4-с/646/9/2025
У Х В А Л А

29.05.25 м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Благої І.С.,

за участі секретаря судового засідання Волікової Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Смолки Григорія Андрійовича щодо відкриття виконавчого провадження та накладання арешту на кошти боржника,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернула ся до суду зі скаргою, якою просить:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Смолка Андрія Григоровича щодо відкриття виконавчого провадження № 77416236 про стягнення за судовим наказом по справі № 646/4129/21 та накладення арешту на кошти боржника;

- визнати неправомірною та скасувати постанову від 07.03.2024 про відкриття виконавчого провадження № 77416236 про стягнення за судовим наказом по справі №646/4129/21.

- визнати неправомірною та скасувати постанову від 10.03.2024 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 77416236.

Скарга обгрунтована тим, що 07.03.2025 було відкрито виконавче провадження №77416236 про стягнення з ОСОБА_1 за судовим наказом по справі №646/4129/21 заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд прибудинкових територій за період з 01.05.2019 року по 01.06.2021 року у сумі 4542,04 грн. та судового збору у розмірі 227,00 грн. на користь КП «Жилкомсервіс», що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Конторська, 35. Але станом на 01.03.2025 заборгованість становила 1552,52 грн., 04.03.2025 року було оплачено 1000,00 грн., тобто станом на дату відкриття виконавчого провадження (07.03.2025) сума заборгованості становила 552,52 грн., а ніяк не 4769.04 грн. Тим більше заборгованість станом на 01.03.2025 була нарахована за 2025 рік, а у виконавчому документі період стягнення вказано з 01.05.2019 року по 01.06.2021 року. Тобто станом на дату пред`явлення стягувачем виконавчого документу заборгованості за таким документом не існувало, оскільки вона була сплачена боржником ще у 2021 році.

Учасники справи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явилися у судове засідання.

Представник Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав заяву про розгляд скарги без його участі. 29.04.2025 начальником відділу Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було подано копії матеріалів виконавчого провадження та письмові пояснень в яких він повідомив, що на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 77416236 з примусового виконання судового наказу № 646/4129/21, виданого 23.04.2024 Червонозаводським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» заборгованість за житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд прибудинкових територій та судовий збір, що в загальному розміри 4769,04 грн.

07.03.2025 державним виконавцем, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

07.03.2025 державним виконавцем, винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою боржнику визначена загальна сума мінімальних витрат виконавчого провадження 303,00 грн.

07.03.2025 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору, на підставі якої з боржника підлягає стягненню виконавчий збір у розмірі 476,90 грн.

07.03.2025 державним виконавцем направлено запит до Державної податкової служби України щодо отримання інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків - боржника - фізичної особи або серію (за наявності) та номер паспорта боржника фізичної особи. Згідно відповіді на запит державного виконавця інформацію надано.

10.03.2025 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою постановлено накласти арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 5548,94 грн.

10.03.2025 державним виконавцем направлено запит до Міністерства внутрішніх справ (далі - МВС) щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів. Згідно відповіді на запит державного виконавця у МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

10.03.2025 державним виконавцем направлено запит на отримання інформації, що становить банківську таємницю, до банків-учасників електронного документообігу.

11.03.2025 державним виконавцем направлено платіжну інструкцію на примусове списання грошових коштів з рахунку, відкритому боржником у АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

12.03.2025 на депозитний рахунок Відділу надійшли кошти, яких вистачало для повного погашення мінімальних витрат виконавчого провадження і часткового погашення суми боргу згідно виконавчого документа та виконавчого збору.

08.04.2025 державним виконавцем направлено запит на отримання інформації, що становить банківську таємницю, до банків-учасників електронного документообігу.

08.04.2025 державним виконавцем направлено платіжну інструкцію на примусове списання грошових коштів з рахунку, відкритому боржником у АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

08.04.2025 на депозитний рахунок Відділу надійшли кошти, яких вистачало для погашення залишку суми боргу за виконавчим документом та виконавчого збору.

08.04.2025 державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів.

08.04.2025 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Розглянувши скаргу, суд встановив наступне.

Червонозаводським районним судом м. Харкова у справі №646/4129/21 від 01.07.2021 була задоволена заява Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь КП «Жилкомсервіс», заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд прибудинкових територій за період з 01.05.2019 року по 01.06.2021 року у сумі 4542,04 грн. та судові витрати у розмірі 227,00 грн.

23.04.2024 зазначений судовий наказ було видано представнику стягувача з яким останній 06.03.2025 звернувся до відділу державної виконавчої служби для виконання.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частин першої та другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Питання організації, порядку та умов виконання судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, зокрема звернення стягнення на кошти боржника на рахунках в банках, передбачені як Законом України «Про виконавче провадження», так і Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року.

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Якщо у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено майно боржника та/або його кошти на рахунках у банківських установах, то у відповідності до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частин першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до пункту 7 розділу VIII Інструкції, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на майно боржника, його арешті або вилучені вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (частини третя та четверта статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Скаржниці про існування виконавчого провадження № 77416236 стало відомо 10.03.2025, коли до Електронного суду надійшла постанова про арешт коштів боржника, постанова про відкриття виконавчого провадження № 77416236 боржнику не надходила, однак в матеріалах скарги відсутні докази звернення скаржниці до державного виконавця щодо надання доказів про сплату заборгованості за судовим наказом виданим Червонозаводським районним судом м. Харкова від 01.07.2021 року по справі №646/4129/21.

Крім того ОСОБА_1 у скарзі зазначено, що у 2021 році нею було сплачено заборгованість за судовим наказом, виданим Червонозаводським районним судом м. Харкова від 23.04.2024 по справі №646/4129/21.

Проте скаржницею не доведено, що у неї була відсутня заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд прибудинкових територій за період з 01.05.2019 року по 01.06.2021 року та до суду відповідних доказів про сплату заборгованості у 2021 році не надано. Також, під час розгляду справи судом не встановлено, що державний виконавець на момент відкриття виконавчого провадження мав будь-які відомості про добровільне виконання (часткове виконання) боржницею судового рішення.

Статтею 447-1 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі статтею 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як встановлено судом, оскаржувані заявником як дії, так і рішення державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Смолки Г.А. були вчинені та прийняті відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право скаржника не було порушено, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. 260, 261, 263, 353, 447, 450, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги у 15-денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.С. Блага