Справа №766/8648/16-ц
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

28 травня 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Петішкін О.О., з участю представника позивача за дорученням ХМЦзнБВПД адвоката Іванова С.С., представника відповідача за ордером адвоката Морозенко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання державного акту недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.03.2021 р. визнано обов`язковою явку в судове засідання позивача ОСОБА_1 -о. для надання ним особистих пояснень щодо підстав позову.

В судові засідання 22.04.2021 р., 30.06.2021р., 13.08.2021 р., 17.11.2021р., 25.01.2022 р. позивач не прибув про причини неявки суд не повідомив.

24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено.

Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області.

Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року.

Після відновлення роботи суду, проведення інвентаризації, розгляд справи призначено на 20.06.2024 року.

Незважаючи на визнання обов`язковою явки в судове засідання щодо надання особистих пояснень щодо обставин справи, позивач ОСОБА_1 в судові засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином:

-на 20.06.2024 р. повістка у вигляді SMS-повідомлення доставлена 04.04.2024р., судова повістка, направлена за вказаною у позовній заяві адресою повернута суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та вважається врученою за приписами п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України 08.06.2024 р. (том 2 арк. справи 67);

-23.10.2024 р. - повістка у вигляді SMS-повідомлення доставлена 26.06.2024р., судова повістка, направлена за вказаною у позовній заяві адресою повернута суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та вважається врученою за приписами п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України 09.08.2024 р. (том 2 арк. справи 80);

-14.01.2025 р. - судова повістка, направлена за вказаною у позовній заяві адресою повернута суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та вважається врученою за приписами п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України 29.10.2024 р. (том 2 арк. справи 98);

-19.03.2025 р. - повістка у вигляді SMS-повідомлення доставлена 14.01.2025 р., судова повістка, направлена за вказаною у позовній заяві адресою повернута суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та вважається врученою за приписами п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України 25.02.2025 р. (том 2 арк. справи 121);

-22.04.2025 р. - повістка у вигляді SMS-повідомлення доставлена 19.03.2025 р. (том 2 арк. справи 133), судова повістка, направлена за вказаною у позовній заяві адресою повернута суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та вважається врученою за приписами п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України 25.03.2025 р. (том 2 арк. справи 138), за адресою, зазначеною у листі ЄСПЛ на ім`я позивача, тобто адресі повідомленої ОСОБА_1 -о. ЄСПЛ (том 2 арк. справи 124) АДРЕСА_1 - повернута суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та вважається врученою за приписами п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України 25.03.2025 р. (том 2 арк. справи 144);

-28.05.2025 р. - повістка у вигляді SMS-повідомлення доставлена 22.04.2025 р. (том 2 арк. справи 169), судова повістка, направлена за вказаною у позовній заяві адресою повернута суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та вважається врученою за приписами п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України 05.05.2025 р. (том 2 арк. справи 160), за адресою, зазначеною у листі ЄСПЛ на ім`я позивача, тобто адресі повідомленої ОСОБА_1 -о. ЄСПЛ (том 2 арк. справи 124) АДРЕСА_1 - повернута суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та вважається врученою за приписами п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України 06.05.2025 р. (том 2 арк. справи 158).

Право суду викликати позивача або відповідача для особистих пояснень має місце і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Частиною 2 ст. 43 ЦПК України визначені обов`язки учасників справи: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч.3 ст. 43 ЦПК України у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Враховуючи те, що особисті пояснення позивача по суті позову мають істотне значення для повного та об`єктивного розгляду справи та прийняття законного й обґрунтованого рішення, наявність ухвали суду щодо визнання обов`язкової явки позивача в судове засідання для надання особистих пояснень за суттю спору, суд дійшов висновку про неможливість розгляду справи у відсутність позивача.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Позивач у своїх заявах суду про відкладення розгляду справи повідомляв засіб зв`язку з ним це номер мобільного оператору зв`язку - НОМЕР_1 (том 1 арк. справи 208 заява від 29.10.2018 р., том 1 арк. справи 240 заява від 15.08.2019 р., том 1 арк. справи 245 заява від 27.11.2019 р., том 2 арк. справи 4, том 2 арк. справи 6 заява від 24.02.2020 р., том 2 арк. справи 10 заява від 16.04.2020 р, том 2 арк. справи 15 заява від 19.08.2020 р), тому судом, незважаючи на відсутність заяви про отримання судових повісток у вигляді SMS-повідомлення, позивачу формувалося та відправлялися додаткова за вказаним номером. Крім того в повістках на 22.04.2025 р. та 28.05.2025 р. позивачу роз`яснювалося про право суду залишити позов без розгляду в разі його неявки.

В судових засіданнях вказане роз`яснювалося і представнику позивача адвокату Іванову С.С., який був призначений ЦБВПД 15.10.2020 р. (позов поданий 12.08.2016р.), при цьому адвокат Іванов С.С. в судових засіданнях пояснював, що ним роз`яснювалося позивачу його обов`язок явки в судове засідання. При цьому представник не може надати пояснення щодо обставин справи, які відомі особисто позивачу, оскільки позовні вимоги були сформульовані не представником, а обставини справи щодо підстав позову позивачем йому не повідомлені.

Обставини неможливості явки позивача в судове засідання взагалі не підтверджені жодними документальними доказами. Посилання представника на ситуацію в м.Херсоні та у с.Антонівці не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позивач жодної судової повістки не отримує, а про зміну свого місця проживання жодного разу не повідомив, про його можливе останнє відоме місце проживання було встановлено з наданого листа ЕСПЛ. При цьому суд приймає до уваги, що позивач жодного разу після закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду за суттю в судові засідання не прибув, тому суд вважає, що дії позивача направлені на затягування розгляду справи, яка перебуває в суді дуже тривалий час.

Розгляд справи без участі сторони позивача суд вважає перешкодою для ухвалення законного рішення.

Статтею 17 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, зловживання правом визначається як діяльність або дії, спрямовані на скасування прав і свобод, визнаних у Конвенції, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено Конвенцією. Наслідком подання індивідуальної скарги у Європейський Суд з прав людини при зловживанні правом на її подачу, є визнання скарги неприйнятною (стаття 35 Конвенції).

Таким чином, Європейський Суд запровадженням практики не розгляду заяв звернув увагу на необхідність: по-перше, дисциплінувати скаржників; по-друге, надав приклад застосування положень Конвенції щодо недобросовісних суб`єктів звернення.

Також Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі Варбанов проти Болгарії (Varbanov v. Bulgaria), № 31365/96, пункт 36, ECHR 2000-X) відмітив, що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та мати розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Європейський Суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, у рішенні від 07.07.1989 у справі Юніон Аліментаріа проти Іспанії Суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово акцентував, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідальність за швидке здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на державні судові органи. Однак, розумність тривалості судового провадження залежить не тільки від складності справи, її обставин та предмета спору, але і поведінки сторін.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України, нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції.

Отже, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового розгляду та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами: зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Належність повідомлення судом сторони позивача про час та місце розгляду справи підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Наведене свідчить про недобросовісність здійснення стороною позивача своїх процесуальних прав.

Таким чином, враховуючи повторне (шість разів поспіль після відновлення роботи суду) неприбуття позивача, явка якого визнана судом обов`язковою для надання особистих пояснень, належним чином повідомленого про розгляд справи, а також не повідомлення про причини такої неявки, неможливості забезпечити повний та об`єктивний розгляд справи за наявними матеріалами, оскільки, саме не повне дослідження обставин справи може бути підставою для скасування рішення, тому суд вважає за необхідне залишити позов без розгляду, при цьому суд враховує тривалість перебування справи у провадженні суду, а також відсутність зацікавленості позивача у розгляді заявлених вимог.

Крім того, залишення позову без розгляду не позбавляє позивача повторно звернутися до суду з аналогічним позовом.

Повний текст ухвали складено 28.05.2025 р.

Керуючись ст. 247, п.3 ч.1 ст. 257, ст. 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання державного акту недійсним - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу положення ч. 2 ст. 257 ЦПК України про те, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

СуддяО. В. Ус