ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5387/25 Справа № 202/9335/24 Суддя у 1-й інстанції - Маринін О. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О.,Свистунової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Іваненкової Наталії Миколаївни на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2025 року про відмову у поновленні процесуального строку для прийняття зустрічного позову та повернення зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро про визнання недійсними пунктів кредитного договору у справі за позовом Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2024 року АТ Банк Кредит Дніпро звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом АТ Банк Кредит Дніпро до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

26 лютого 2025 року представник відповідача адвокат Іваненкова Н.М. через підсистему Електронний суд подала зустрічну позовну заяву до АТ Банк Кредит Дніпро про визнання недійсними пунктів Кредитного договору №0188 від 29 грудня 2020 року та пунктів Додаткової угоди №1/28072022 до Кредитного договору №0188 від 29 грудня 2020 року, укладеного між АТ Банк Кредит Дніпро та ОСОБА_1 , в якій просила поновити строк на подання зустрічного позову та вважати такий строк на подання відзиву з 12 лютого 2025 року по 26 лютого 2025 року включно, посилаючись на те, що 27 грудня 2024 вона подала заяву про ознайомлення із матеріалами справи та надання доступу до матеріалів електронної справи через підсистему Електронний суд, однак ознайомитись із матеріалами справи їй вдалось лише 11 лютого 2025 року, у зв`язку з чим вважає, що строки на подання відзиву з 12 лютого 2025 року по 26 лютого 2025 року включно, оскільки в інший спосіб відповідач не отримував ані ухвали про відкриття провадження по справі, ані позовної заяви з додатками.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2025 року відмовлено представнику ОСОБА_1 - адвокату Іваненковій Н.М. у поновленні процесуального строку для прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом АТ Банк Кредит Дніпро до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АТ Банк Кредит Дніпро про визнання недійсними пунктів Кредитного договору №0188 від 29 грудня 2020 року та пунктів Додаткової угоди №1/28072022 до Кредитного договору №0188 від 29 грудня 2020 року, укладеного між АТ Банк Кредит Дніпро та ОСОБА_1 - повернута заявнику (т.2 а.с.14, 15).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвоката Іваненкова Н.М. просить ухвалу суду від 04 березня 2025 року про відмову у поновленні процесуального строку для прийняття зустрічного позову та повернення зустрічного позову скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись порушення судом норм процесуального права.

Відзивів на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до ч.1 та п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч.2 ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Взаємний зв`язок первісного і зустрічного позову може виявлятись у тому, що зустрічна вимога виключає вимогу первісну, або обидва випливають з однієї підстави, або взаємний зв`язок виникає з однорідності обставин виникнення взаємних матеріально-правових вимог між позивачем і відповідачем. Первісний і зустрічний позов можуть бути взаємозв`язаними і тоді, коли підстава зустрічного позову паралізує підставу первісного позову, а тому задоволення вимог відповідача виключає задоволення вимог позивача.

Таким чином, зі змісту ст.193 ЦПК України вбачається, що прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним відноситься до дискреційних повноважень суду, при цьому сам суд першої інстанції визначає взаємопов`язаність позовів (зокрема, виникнення із одних правовідносин, випадок коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, тощо), а, крім цього, додатково повинен визначитися із доцільністю такого спільного розгляду, що є оціночним поняттям у кожній окремій справі та оцінку цьому може дати виключно суд, що розглядає справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

У цій справі ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом АТ Банк Кредит Дніпро до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Призначено підготовче судове засідання на 11-00 год. 24 травня 2024 року в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, розташованого за адресою: м. Дніпро пр.. Слобожанський, 84 зала судових засідань № 5 ( реєстрація сторін кабінет № 202) (а.с.18).

У вказаній ухвалі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року роз`яснено, що відповідач має право протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня отримання даної ухвали надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до ч.1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

В матеріалах справи відсутні докази направлення судом відповідачеві ОСОБА_1 , його представнику копії ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року про відкриття провадження у справі.

30 жовтня 2024 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про відкладення судового засідання, у зв`язку з тим що він не ознайомлений з матеріалами справи (а.с.25).

30 жовтня 2024 року судовий розгляд справи судом було відкладено на 15 січня 2025 року (а.с.26).

27 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 адвоката Іваненкова Н.М. подала через сиситему Електронний суд заяву про вступ у справу як представника відповідача Лук`яненка В.В. та ознайомлення з матеріалами справи (а.с.31).

30 грудня 2024 року представнику відповідача через АСДС було надіслано усі наявні електронні матеріали справи, які відповідно довідки про доставку було отримано у власному зареєстрованому у встановленому законом порядку як адвокатом електронному кабінеті через систему Електронний суд (а.с.32).

15 січня 2025 року судове засідання не відбулося у зв`язку із відпусткою судді. Підготовче судове засідання відкладено на 25 лютого 2025 року (а.с.38).

11 лютого 2025 року представник ОСОБА_1 адвоката Іваненкова Н.М. ознайомилася з матеріалами справи у суді першої інстанції, що підтверджено її підписом на обкладинці справи.

26 лютого 2025 року представник відповідача адвокат Іваненкова Н.М. через підсистему Електронний суд подала зустрічну позовну заяву до АТ Банк Кредит Дніпро про визнання недійсними пунктів Кредитного договору №0188 від 29 грудня 2020 року та пунктів Додаткової угоди №1/28072022 до Кредитного договору №0188 від 29 грудня 2020 року, укладеного між АТ Банк Кредит Дніпро та ОСОБА_1 , в якій просила поновити строк на подання зустрічного позову та вважати такий строк на подання відзиву з 12 лютого 2025 року по 26 лютого 2025 року включно, посилаючись на те, що 27 грудня 2024 вона подала заяву про ознайомлення із матеріалами справи та надання доступу до матеріалів електронної справи через підсистему Електронний суд, однак ознайомитись із матеріалами справи їй вдалось лише 11 лютого 2025 року, у

зв`язку з чим вважає, що строки на подання відзиву з 12 лютого 2025 року по 26 лютого 2025 року включно, оскільки в інший спосіб відповідач не отримував ані ухвали про відкриття провадження по справі, ані позовної заяви з додатками.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зауважив, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Водночас не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року).

ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. russia, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Rada Cavanilles v. Spain», § 49, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1998 року).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Суд першої інстанції на вказане належної уваги не звернув, не перевірив належним чином доводи представника ОСОБА_1 адвоката Іваненкової Н.М. щодо поновлення строків, та дійшов передчасного висновку про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 на підставі п.3 ст.194 ЦПК України.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2025 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Іваненкової Наталії Миколаївни - задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2025 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30 травня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова