С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
_________________________________________________________________________________________
Провадження 4-с/760/21/25
В справі 760/1292/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

30 травня 2025 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Левіцької Н.О.

представника Скаржника - адвоката Масюк Л.М.

розглянув матеріали скарги ОСОБА_1 на рішення та дії головного державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Абакумової Надії Іванівни, стягувач (заінтересована особа): ОСОБА_2 .

ІІ. Описова частина

17 січня 2024 року до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_1 (далі - Скаржниця) на дії головного державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Абакумової Надії Іванівни (далі - державний виконавець) та рішення, оформлене викликом державного виконавця від 05.01.2024 № НОМЕР_2. Стягувачем у виконавчому провадженні є ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх вимог Скаржниця через свого представника, адвоката Масюк Людмилу Михайлівну (РНОКПП НОМЕР_1 ), посилається на наступні обставини:

Скаржниця є боржником у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого Солом`янським районним судом міста Києва у справі № 760/15147/20, щодо визначення порядку побачень стягувача ОСОБА_2 з малолітньою дитиною ОСОБА_3 .

Зазначає, що 05 січня 2024 року державним виконавцем Абакумовою Н.І. було винесено виклик № НОМЕР_2, яким Скаржницю викликано до відділу ДВС на 10 січня 2024 року о 15:00 год. для надання пояснень та вирішення питання щодо визначення порядку побачень з дитиною. У виклику зазначено, що неявка без поважних причин може призвести до застосування заходів примусу, зокрема штрафу.

Скаржниця зазначає, що з 23 червня 2022 року разом з малолітньою дитиною ОСОБА_3 постійно проживає та зареєстрована у Республіці Австрія за адресою: Gratwein, Stallhofstra?e 24, 8112, що підтверджується копіями ID-карток, виданих Республікою Австрія, та витягом з Реєстру виконавчих проваджень, який свідчить про реєстрацію Скаржниці за вказаною австрійською адресою.

Скаржниця наголошує, що наявність відкритого виконавчого провадження та виклику державного виконавця в Україні створює для неї значні незручності, оскільки вона фізично не може з`явитися до державного виконавця, перебуваючи за кордоном.

Крім того, Скаржниця вказує, що згідно з Міжнародним правом, а саме Конвенцією про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року, та відповідно до судової практики, якщо дитина проживає за кордоном, питання порядку побачень має вирішуватися компетентними органами та судами країни проживання дитини. Примусове виконання рішення суду України щодо визначення порядку побачень з дитиною, яка постійно проживає за кордоном, є неможливим в рамках українського виконавчого провадження та суперечить міжнародним принципам та практиці.

Скаржниця зазначає, що державний виконавець, виносячи виклик, не врахував фактичне місце проживання дитини та Скаржниці, а також невірно застосував норми Закону України "Про виконавче провадження" щодо можливості примусового виконання таких рішень стосовно особи, яка перебуває за межами України, та дитини, що проживає за кордоном.

У подальшому, 30 травня 2025 року, представник Скаржниці, адвокат Масюк Л.М., подала до суду клопотання про долучення доказів, у якому зазначила додаткові обставини, що мають значення для вирішення справи.

Представник Скаржниці в судовому засіданні скаргу підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у ній та у поданому клопотанні про долучення доказів, просила задовольнити скаргу повністю.

Вважає виклик від 05.01.2024 незаконним з таких причин:

?Відсутність належного повідомлення: Виклик було надіслано на її українську адресу ( АДРЕСА_1 ), хоча Скаржник у заяві від 29.06.2023 повідомила про своє перебування в Австрії через воєнний стан і надала адресу в м. Відні для листування. Державний виконавець проігнорувала ці відомості, чим порушила обов`язок повідомляти сторони за актуальною адресою відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

?Неможливість явки через об`єктивні обставини: Скаржник перебуває за кордоном з донькою з грудня 2022 року через війну в Україні, що унеможливлює її приїзд до Києва без загрози життю та здоров`ю. Виклик до Святошинського відділу ДВС 20 січня 2024 року не враховував цих форс-мажорних обставин, а також не передбачав альтернативних способів участі, таких як відеозв`язок.

?Перевищення повноважень: Вимога з`явитися для "усунення перешкод у виконанні рішення" фактично зобов`язує Скаржника повернутися до України, що не передбачено судовим рішенням від 02.12.2021, яке регулює лише порядок спілкування батька з дитиною, а не місце її перебування.

Скаржник вважає невизнання причин її неявки поважними протиправним через таке:

?Ігнорування воєнного стану: Перебування за кордоном зумовлене введенням воєнного стану в Україні з 24.02.2022 (Указ Президента №64/2022), що триває станом на травень 2025 року. Скаржник виїхала з донькою для захисту її життя та здоров`я, про що повідомила у заяві від 29.06.2023, надісланій державному виконавцю. Однак виконавець не взяла до уваги ці обставини як поважні, хоча вони відповідають ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження".

?Наявність документальних підтверджень: Скаржник надала докази законності свого перебування в Австрії - ID-картки тимчасового захисту (AT-2023-456789 для себе та AT-2023-456790 для доньки), видані 15.01.2023 та дійсні до 31.12.2025. Незважаючи на це, державний виконавець не визнала ці документи підставою для неприбуття, що є необґрунтованим і формальним підходом.

?Порушення інтересів дитини: Невизнання поважності причин фактично вимагає повернення малолітньої доньки до зони бойових дій, що суперечить ст. 3 Конвенції про права дитини, яка вимагає пріоритету найкращих інтересів дитини. Скаржник стверджує, що виконавець не оцінила вплив своїх дій на безпеку та психологічний стан дитини.

Державний виконавець Абакумова Н.І. та Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Згідно зі ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка стягувача, боржника, державного виконавця, або іншої заінтересованої особи не перешкоджає розгляду скарги.

ІІІ. Мотивувальна частина

Розглянувши подану скаргу ОСОБА_1 , клопотання про долучення додаткових доказів, заслухавши пояснення її представника та ретельно оцінивши всі матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення скарги.

Рішенням Солом`янського районного суду від 02.12.2021 у справі №760/15147/20, яке набрало законної сили 30.11.2022, було встановлено порядок спілкування батька, ОСОБА_2 , з малолітньою донькою ОСОБА_3 , а саме: кожної другої та четвертої суботи місяця з 11:00 до 20:00, а також під час шкільних канікул за взаємною домовленістю сторін.

Судом встановлено, що на виконанні у Святошинському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Солом`янським районним судом міста Києва у справі № 760/15147/20, на підставі зазначеного вище судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому місце зустрічей у рішенні не конкретизовано, що залишало це питання на розсуд батьків, однак мати була зобов`язана не перешкоджати реалізації права батька на спілкування з дитиною.

З початком повномасштабного вторгнення Російської Федерації 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває й досі, що суттєво вплинуло на можливість виконання цього рішення.

У грудні 2022 року Скаржник разом із донькою виїхала до Австрії, отримавши там статус тимчасового захисту, що підтверджується ID-картками від 15.01.2023, а батько дитини надав нотаріально посвідчену згоду на виїзд доньки за кордон 23.06.2022.

На підставі виконавчого листа від 27.02.2023 державний виконавець Святошинського відділу ДВС відкрила виконавче провадження НОМЕР_2, однак не повідомила Скаржника про це належним чином, порушивши вимоги статті 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Про існування провадження Скаржник дізналася лише в червні 2023 року і 29.06.2023 направила заяву, в якій повідомила про своє перебування за кордоном через воєнні обставини, просячи врахувати ці фактори, але державний виконавець залишила цю заяву без належної уваги та продовжила вчиняти дії з примусового виконання рішення, не адаптувавши їх до умов воєнного стану та пов`язаних із ним ризиків для життя і здоров`я дитини.

Зокрема, виконавець склала акти про невиконання рішення від 28.06.2023 та 08.07.2023, вказавши, що Скаржник не забезпечила спілкування батька з донькою в м. Києві, а також винесла постанови про накладення штрафів від 09.08.2023, 25.08.2023 та 15.11.2023, які згодом були визнані незаконними та скасовані адміністративними судами.

Крім того, 20.12.2023 державний виконавець винесла постанову, якою самостійно визначила місце побачень у м. Києві, зобов`язавши Скаржника забезпечити присутність дитини там, хоча рішення суду такої вимоги не містило, а також неодноразово викликала Скаржника до відділу ДВС, зокрема Викликом від 05.01.2024, вимагаючи її явки для надання пояснень, ігноруючи факт її перебування за кордоном з об`єктивних причин.

Відповідно до статті 64-1 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов`язана сприяти виконанню рішення про спілкування з дитиною, однак у цьому випадку вона не взяла до уваги ні позицію Скаржника, ні найкращі інтереси дитини.

Перебування Скаржника з донькою в Австрії під час війни є поважною причиною, що унеможливлює явку за викликами чи виконання рішення у визначений спосіб, що узгоджується зі статтею 33 цього Закону та підтримується практикою Верховного Суду, зокрема постановою від 08.03.2023 у справі №607/23708/21, де зазначено, що виїзд за кордон через воєнні дії не є порушенням законодавства.

Водночас державний виконавець не запропонувала альтернативних способів участі Скаржника у провадженні, наприклад, через відеоконференцію, чим порушила статтю 31 Закону. Більше того, визначення місця побачень у м. Києві в умовах воєнного стану створює реальну загрозу безпеці дитини, що суперечить статті 3 Конвенції про права дитини, яка вимагає забезпечення пріоритету інтересів дитини, та статті 51 Конституції України, що гарантує державний захист дитинства.

Суд вважає, що дії державного виконавця, зокрема винесення викликів, невизнання поважних причин неприбуття Скаржника та спроби примусового виконання рішення без урахування об`єктивних обставин, є незаконними, оскільки порушують права Скаржника, інтереси дитини та перевищують повноваження виконавця.

На підставі викладеного скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 18, 31, 33, 64-1, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд ухвалив:

1.Скаргу задовольнити.

Визнати незаконними дії Головного державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Абакумової Надії Іванівни (поштова адреса: вул. Гната Юри, буд. 9, м. Київ, 03148, ) щодо виклику боржниці ОСОБА_1 , оформленого Викликом державного виконавця від 05.01.2024 НОМЕР_2 з викладених у ньому мотивів.

Визнати незаконними дії Головного державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Абакумової Надії Іванівни (поштова адреса: вул. Гната Юри, буд. 9, м. Київ, 03148, ) щодо невизнання поважними причин неприбуття боржниці ОСОБА_1 за викликами державного виконавця.

2.Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання її повного тексту.

Суддя: