КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №754/1896/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5741/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Желепи О.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства «Таскомбанк» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 19 листопада 2024 року, ухвалене під головуванням судді Зотько Т.А.,-

встановив:

У лютому 2024 року АТ «Таскомбанк» звернулось до суду із названим позовом.

АТ «Таскомбанк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за заявою-договором № 2842252-012 від 28 січня 2022 року у розмірі 248 393 грн 93 коп., що складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 172 737 грн 17 коп. та заборгованості за процентами у розмірі 75 656 грн 76 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 січня 2022 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір № 2842252-012 про надання кредиту готівкою на власні потреби в розмірі 177 978 грн 86 коп. на строк кредитування 60 місяців.

ОСОБА_1 порушено умови кредитного договору, у зв`язку із чим станом на 28 січня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 248 393 грн 93 коп., що складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 172 737 грн 17 коп. та заборгованості за процентами у розмірі 75 656 грн 76 коп.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 19 листопада 2024 року названий позов задоволено частково.

Стягнутоз ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за заявою - договором № 2842250-012 від 28 січня 2022 року у загальному розмірі 172 752 грн 94 коп. та сплачений судовий збір за подання позовної заявиу розмірі 3 028 грн 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ «Таскомбанк» просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила щодо задоволення вимог апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог АТ «Таскомбанк» не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із безпідставності вимоги АТ «Таскомбанк» про стягнення з ОСОБА_1 нарахованої комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 75 640 грн 99 коп.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 28 січня 2022 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір № 2842252-012 про надання кредиту готівкою на власні потреби в розмірі 177 978 грн 86 коп. на строк кредитування 60 місяців, комісія за обслуговування кредиту - 2, 5 % щомісячно.

АТ «Таскомбанк» свої зобов`язання за укладеним договором виконало належним чином.

Обгрунтовуючи позовну заяву, АТ «Таксомбанк» зазначило, що ОСОБА_1 порушено умови кредитного договору, у зв`язку із чим станом на 28 січня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 248 393 грн 93 коп., що складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 172 737 грн 17 коп. та заборгованості за процентами у розмірі 75 656 грн 76 коп.

За ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, розрахунком заборгованості за заявою-договором про надання споживчого кредиту №2769874-028 від 13 січня 2022 року визначена: заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту у розмірі 141 419 грн 89 коп.; заборгованість по річних процентах у розмірі 7 грн 60 коп.; заборгованість по щомісячних процентах у розмірі 130 835 грн 58 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживчекредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Зач. ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідноч. 5ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

Відтак, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Зі змісту п. 1.4 заяви-договору про надання споживчого кредиту № 2842252-012 від 28 січня 2022 року вбачається, що відповідачу встановлено комісію за обслуговування кредиту у розмірі 2, 5 % щомісячно.

Разом з тим, АТ «Таскомбанк» не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.

Встановлено, що умови заяви-договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а відповідно передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту, в тому числі і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків щодо погашення заборгованості, зокрема, інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум, а також іншої інформації, що суперечить вимогам ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно.

Враховуючи, що позивачем встановлено щомісячну плату за послуги банку, в тому числі і які за законом повинні надаватись безоплатно, положення заяви-договору, укладеного між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 , щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за договором, є нікчемними.

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог АТ «Таскомбанк» в частині стягнення із відповідача комісії, оскільки умови заяви-договору щодо обов`язку здійснення платежів за комісією є нікчемними, нарахована позивачем заборгованість за комісією в розмірі 75 640 грн 99 коп. стягненню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги про досягнення між сторонами згоди по всіх істотних умовах заяви-договору від 28 січня 2022 року та вільного волевиявлення учасників правочину, колегія суддів оцінює критично, оскільки вказане не спростовує нікчемність п. 1.4 заяви-договору щодо встановлення позивачем комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2, 5 % щомісячно без зазначення переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 19 листопада 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ухвалено з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382, 389 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Таскомбанк» залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 19 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст складено 27 травня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: О.В. Желепа

С.Г. Музичко