Справа № 357/4238/25
Провадження № 2/357/2937/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Любченко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.07.2018 року, сторони є батьками малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя з ОСОБА_2 не склалося через розбіжність поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, з березня 2025 року сторони проживають окремо, внаслідок чого збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і за таких обставин позивач вважає сумісне життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливим, а тому просила суд шлюб між ними розірвати, та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини, у poзміpi 1 / 3 частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову i до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач подав відзив на позов, зазначивши, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає, однак не погоджується з позовними вимогами в частині розміру аліментів - 1 / 3 частини, оскільки зазначені в позові обставини не відповідають дійсності, він як батько, завжди опікувався дитиною, ніколи не відмовлявся від своїх батьківських обов`язків, добровільно утримує дитину. Просив при винесенні рішення врахувати, що на його утриманні знаходиться матір ОСОБА_4 , за якою відповідач здійснює постійний догляд, яка є онкохворою, та батько ОСОБА_5 . Батьки проживають разом з відповідачем та знаходяться на його утриманні. Відповідач не заперечує сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1 / 4 частини його заробітку.

Крім цього, відповідач надав копію експертного висновку від 29.03.2021 р; копію довідки МСЕК серії АВ №1072758; копію пенсійного посвідчення ОСОБА_5 , копію нотаріально засвідченої заяви від 16.12.2024 про здійснення догляду;

Ухвалою судді від 01.05.2025 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи (а.с. 22).

20.05.2025 року відповідач подав відзив на позов (а.с.24-27).

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, та уточнила позовні вимоги в частині стягнення аліментів, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 / 4 частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову i до досягнення дитиною повноліття, проводити розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, предстаник відповідача ОСОБА_2 адвокат Тимошенко В.П. подав суду заяву в якій, визнано позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, в частині стягнення аліментів просив визначити розмір аліментів 1 / 4 частини з урахуванням позиції викладеної у відзиві, провести розгляд справи без участі відповідача та його представника.

Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони 28.07.2018 року зареєстрували шлюб, про що Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, був вчинений актовий запис №910, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Сторони є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

Зі змісту позовної заяви слідує, що спільне життя та шлюбні стосунки у сторін відсутні, подружжя з березня 2025 року проживає окремо, позивач категорично не бажає відновлювати стосунки з ОСОБА_2 і зазначає, що її рішення щодо розірвання шлюбу виважене та кінцеве.

Позивач вказала на підстави розірвання шлюбу - відсутність почутттів, різні інтереси та погляди на життя.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача.

Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

3.Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, позивача та фактичне визнання відповідачем уточненого позову.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави за позовну вимогу про стягнення аліментів.

А також, згідно ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача понесені судові витрати за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Частиною 1 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача 50 відсотків від сплаченого судового збору з одночасним поверненням позивачу з державного бюджету 50 відсотків від сплаченого судового збору.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити « ОСОБА_7 ».

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 180-183, 185, 191 СК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який був зареєстрований 28.07.2018 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 910 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача - « ОСОБА_7 ».

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), зареєстрованої по АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 / 4 частини з усіх видів заробітку ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.03.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судові витрати по справі в сумі 1211 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати по справі (50 % від суми судового збору) - 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) із спеціального фонду Державного бюджету України - 605,60 грн. сплаченого ним судового збору, згідно квитанції до платіжної інструкції № 0.0..1 про сплату 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду виготовлено 30.05. 2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола