Справа № 309/4305/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 травня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого: судді Джуги С.Д.,

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

за участі секретаря судового засідання:Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 25 грудня 2023 року у складі судді Савицького С.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Хустської міської ради про визнання недостовірною поширеної інформації,-

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , Сокирницької сільської ради Хустського району про визнання недостовірною поширеної інформації.

Позов мотивовано тим, що 01.12.2016 року відповідачкою ОСОБА_2 та представником її інтересів, в Тячівському районному суді під час розгляду головуючим суддею Бобрушко В.І. цивільної справи № 307/3284/16-ц за позовом ОСОБА_2 до відповідачів: ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Шимон М.В. про визнання житлової квартири об`єктом права спільної сумісної власності, про визнання недійсним договору дарування житлової квартири, скасування та внесення записів з / до реєстрів і скасування реєстрації проживання, подано клопотання до суду (яке судом задоволено) і додано до матеріалів вказаної справи оригінал акту обстеження матеріально-побутових умов від 15 листопада 2016 р.. складеного в селі Сокирниця Хустського району, щодо будинку АДРЕСА_1 , до якого внесено недостовірні відомості.

Позивачка посилається на те, що до вказаного акту внесено недостовірні відомості про те, що її чоловік ОСОБА_3 з 1997 року проживав та проживає в будинку АДРЕСА_1 , що не відповідає дійсності.

Правовим наслідком видання вказаного акту для позивачки є те, що особи, які отримали вказаний акт використовують проти неї (із використанням внесеної до акта недостовірної інформації, у неправомірний спосіб) та подають його до суду, разом із позовними документами, в результаті чого різними способами порушують її права, свободи та інтереси (які в т.ч. стосуються її особистого і сімейного життя), а також бажають позбавити позивачку і її неповнолітню доньку (яка є інвалідом з дитинства) права власності на житло, в якому вони проживають.

Отримавши копію такого акту, позивачка вирішила звернутись до суду з цим позовом.

Крім того, до вказаної цивільної справи разом із позовною заявою відповідачкою ОСОБА_2 (у тій цивільній справі вона в статусі Позивача) також додано письмову довідку № 2181, видану 15.11.2016 року виконавчим комітетом Сокирницької сільської ради, за підписом голови сільради Сабадош Я.М. і затвердженої печаткою сільради та секретарем сільради Фанта М.М. про те саме, що вказано й в акті обстеження: « ОСОБА_3 (чоловік позивачки) зареєстрований в АДРЕСА_2 , що він дійсно фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю з гр. ОСОБА_2 з 1997 року. Довідка видана для пред`явлення по місцю вимоги».

Позивачка стверджує, що наведена вище інформація не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_3 із вказаного періоду часу не проживав за вказаною адресою однією сім`єю з гр. ОСОБА_2 .

Сокирницька сільська рада не володіє і не може володіти інформацією про особисте та сімейне життя людей, через що надавати, а відтак і розповсюджувати таку нформацію - не може з об`єктивних причин її відсутності, як і не можуть розповсюджувати таку недостовірну інформацію особи (відповідач ОСОБА_2 ), які таку інформацію отримали від сільської ради і продовжують її розповсюджувати та підтримувати.

Таким чином, Сокирницькою сільською радою в особах: голови Сокирницької сільської ради Хустського району - Сабадош Ярослава Михайловича, яким спільно із депутатом Сокирницької сільської ради Хустського району - Петечел Світланою Юріївною оформлено та підписано, та затверджено (підписом і погоджено печаткою) акт обстеження матеріально-побутових умов від 15 листопада 2016 р., а також в особах: голови Сокирницької сільської ради Хустського району - Сабадош Ярослава Михайловича, яким спільно із секретарем сільради Фанта Марією Михайлівною, ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано письмову довідку за № 2181 від 15.11.2016 року у виконавчому комітеті Сокирницької сільської ради, до яких (акту та довідки) безпідставно внесено недостовірну інформацію.

З урахуванням заяви про про уточнення позовних вимог, позивач просила визнати інформацію недостовірною, що викладена в акті обстеження матеріально-побутових умов від 15 листопада 2016 року, складеного головою Сокирницької сільської ради Хустського району - Петечел Світланою Юрїївною в селі Сокирниця Хустського району, щодо будинку АДРЕСА_1 та яка викладена у письмовій довідці за № 2181, виданої 15.11.2016 року виконавчим комітетом Сокирницької сільської ради, за підписом голови сільради Сабадош Я.М. і затвердженої печаткою сільради та секретарем сільради Фанта М.М., у яких міститься інформація про те що: « ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_2 , дійсно фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю з гр. ОСОБА_2 з 1997 року».

Ухвалою суду від 24 серпня 2023 року у зв`язку з припиненням діяльності замінено первісного відповідача - Сокирницьку сільську раду на Хустську міську раду.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 25 грудня 2023 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував обставини, які наведені в обґрунтуванні позову, не надав належної правової оцінки та безпідставно відмовив у заявленому позові.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апелянт ОСОБА_1 та її представник Коструб В.В. у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представником ОСОБА_1 адвокатом Коструб В.В. подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з участю адвоката в іншому судовому засіданні.

Колегія суддів на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності, а заявлене клопотання відхилити, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Окрім того, необхідно зауважити, що апеляційне провадження у даній справі відкрито 27.02.2024 року, і за клопотанням адвоката Коструб В.В. розгляд справи 14.11.2024 року було відкладено.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Лукачко І.Й. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанцій залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відмовляючи у задовленні заявленого позову суд першої інстанції виходив з недоведеності порушення особистих немайнових прав позивача.

З даними висновками погоджується колегія суддів, оскільки такі ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права.

Матеріалами справи установлено, що згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 15.11.2016 року, складеного депутатом Сокирницької сільської ради Петечел С.Ю., в присутності сусідів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , проведено обстеження матеріально побутових умов проживання у будинку АДРЕСА_1 . В ході обстеження встановлено, що за вищевказаною адресою на даний час зареєстровані громадяни: ОСОБА_2 , 1968 року народження, власниця будинку; ОСОБА_6 , 1988 року народження, син власниці; ОСОБА_7 , 1991 року народження, син власниці. При цьому з`ясовано, що ОСОБА_7 , 1991 року народження, фактично у будинку не проживає в зв`язку з виїздом за кородон. У даному будинку окрім ОСОБА_2 та ОСОБА_6 також фактично проживає ОСОБА_3 , 1966 року народження, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , але з 1997 року постійно проживає з ОСОБА_2 однією сім`єю в фактичних шлюбних відносинах як чоловік та дружина і веде спільне з нею господарство. Даний акт підписаний депутатом Сокирницької сільської ради Петечел С.Ю., сусідами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , сільським головою ОСОБА_8 , на ньому наявна печатка Сокирницької сільської ради (а.с.9).

Згідно довідки виданої Сокирницькою сільською радою №2181 від 15.112016 року громадянину ОСОБА_3 , зареєстрований АДРЕСА_2 , що він дійсно фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 з 1997 року. Дана довідка підписана Сокирницьким сільським головою ОСОБА_8 та секретарем сільської ради Фанта М.М., на ній наявна печатка Сокирницької сільської ради (а.с.10).

Дані документи подані до матеріалів цивільної справи № 307/3284/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Шимон Мар`яна Василівна про визнання житлової квартири об`єктом права спільної сумісної власності, про визнання недійсним договору дарування квартири, скасування записів в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, внесення записів в державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування реєстрації проживання, яка перебуває на розгляді Тячівського районного суду Закарпатської області.(а.с.44).

Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Відповідно до ч.4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно з ч.1 ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У ст. 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно із ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені) (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 грудня 2021 року у справі № 905/902/20, від 23 листопада 2022 року у справі № 2318/1249/2012).

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи справи про захист честі, гідності та ділової репутації, суди повинні перевіряти, чи містить інформація, що стала підставою для звернення до суду, конкретні життєві обставини, фактичні твердження щодо позивача. Якщо зміст та характер досліджуваної інформації свідчить про наявність фактів, така інформація або її частина не може вважатись оціночним судженням, оскільки є не результатом суб`єктивної оцінки, а відображенням об`єктивної істини, що може бути встановлена у судовому порядку.

При розгляді справи суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відсутність порушеного права є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Подібні правові висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16, від 22 лютого 2023 року у справі № 757/39521/20-ц, від 22 травня 2024 року у справі № 461/428/23.

Матеріалами справи доведено, що акт обстеження матеріально-побутових умов від 15.11.2016 року, складений депутатом Сокирницької сільської ради Петечел С.Ю., підписаний даним депутатом та Сокирницьким сільським головою Сабадош Я.М., довідка №2181 від 15.112016 року гр., видана Сокирницькою сільською радою громадянину ОСОБА_3 , підписана Сокирницьким сільським головою ОСОБА_8 та секретарем сільської ради Фанта М.М., на предмет реєстрації та проживання у будинку у АДРЕСА_1 громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Колегія суддів вважає, що в даному випадку мало місце складання службовими особами органу місцевого самоврядування письмових документів в межах посадових обов`язків, а не поширення недостовірної інформації.

У випадку, якщо позивач вважає, що посадова особа неправомірно склала відповідний акт, або зловживала своїм службовим становищем, то чинне законодавство містить відповідні способи захисту порушеного права, зокрема оскарження дій посадової особи, звернення до правоохоронних органів тощо.

Окрім того, зі змісту вказаних документів вбачається, що дана інформація стосується громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , а не позивача.

З матеріалів справи слідує, що позивач просить визнати недостовірною інформацію у вищевказаних акті та довідці, посилаючись на те, що такі долучені відповідачкою ОСОБА_2 та її представником до цивільної справи № 307/3284/15-ц, що знаходиться на розгляді у Тячівському районному суді.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що у порядку цивільного чи господарського судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема,у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органів, атестаційних комісій, рішеннях про накладення на особу дисциплінарного стягнення, для яких законом установлено інший порядок оскарження.

Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 757/4403/16-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 332/293/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 333/6816/17 зазначено, що ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на оцінювання доказів, зібраних в інших справах, на предмет їх належності та допустимості, або з метою створення підстав для звільнення від доказування в іншій справі (для встановлення у судовому рішенні обставин, які би не потрібно було надалі доказувати під час розгляду іншої справи). Недопустимим з огляду на завдання цивільного судочинства є ініціювання позовного провадження з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у іншій справі.

З врахуванням навденого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у цій справі позивач не довела наявності спору, порушення її немайнових прав та факту поширення відповідачами інформації, яку позивач вважала недостовірною, у зв`язку з чим обгрунтовано відмовив у заявленому позові.

Рішення судом ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування чи зміни не має.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 25 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 19 травня 2025 року.

Головуючий:

Судді: