ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/8898/15-ц Головуючий суддя І інстанції Шишкін О. В.
Провадження № 22-ц/818/2018/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди завданої майну фізичних або юридичних осіб
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Холод М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Тищенко Андрія Вікторовича на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3 особа Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія» про стягнення матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

в с т а н о в и в:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , 3 особа Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія» про стягнення матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулась із зустрічною позовною заявою.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3 особа Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія» про стягнення матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою залишено без розгляду.

Продовжено розгляд цивільної справи за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою - у загальному порядку.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що належним чином повідомлена позивачка повторно не з`явилася в судове засідання і не повідомила про причини неявки, від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, а тому позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, 23 січня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Тищенко Андрій Вікторович через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для подовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вона не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, оскільки на останнє судове засідання 21 листопада 2024 року судову повістку нею отримано не було та на зазначену нею адресу така поштова кореспонденція не надсилалася.

Вказав, що згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. Отже, правове значення у цьому випадку має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 10 лютого2022 року у справі №756/16448/18 (провадження № 61-16720св20), від 20 червня 2022 року у справі № 607/2015/17 (провадження № 61-19391св21).

Із матеріалів справи вбачається, що в призначені судові засідання Позивач та його представник дійсно не з`являлися. Проте матеріали справи не містять даних про належне повідомлення позивача або його представника про участь в судових засіданнях. З цього приводу треба зазначити, що представники Гребінка А.М. та Блохін А.В. вже тривалий час не є представниками Позивача. У першого закінчився відповідний строк повноважень, який буд на той момент ще передбачений довіреністю. З ОСОБА_3 угода розірвана ще у вересні 2023 року і станом на зараз він служить у ЗСУ. Проте й вони, у період коли були представниками і у період коли вже не представляли інтереси ОСОБА_1 , також не повідомлялися належним чином про дати та час судових засідань.

Таким чином відсутня головна умова залишення позовної заяви без розгляду через неявку Позивача, а саме відсутність належного сповіщення Позивача про судові засідання. Крім того, в оскаржуваній ухвалі суд не навів жодних аргументів з приводу того чим саме неявка Позивача перешкоджала подальшому розгляду справи, оскільки усі докази по справі надані сторонами на стадії підготовчого провадження.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, за відсутності учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України, а доводи скарги щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 не відповідають матеріалам справи.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, в зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених у законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання (заяви) про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина 2 статті 211 ЦПК України).

Відповідно до частини 5, пункту 2 частини 7, пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Матеріали справи свідчать, що 14 липня 2015 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та призначено її до розгляду на 24 липня 2015 року.

Справа до розгляду призначалась неодноразово.15 липня 2024 року в судове засідання з`явився представник відповідача ОСОБА_4 , та у зв`язку з неявкою позивача розгляд справи відкладено на 10 жовтня 2024 року.

10 жовтня 2024 року в судове засідання з`явився представник відповідача ОСОБА_4 , та у зв`язку з неявкою позивача розгляд справи відкладено на 21 листопада 2024 року.

21 листопада 2024 року у судове засідання учасники не з`явились.

У справі наявні судові повістки, які була направлені про розгляд справи 10 жовтня 2024 року та 21 листопада 2024 року на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , які не були вручені та повернулися з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.152,156 т.2).

Обов`язок сторін діяти добросовісно у цивільному процесі (ЦПК) є ключовим принципом, який вимагає від учасників процесу сумлінної та чесної поведінки при здійсненні прав та виконанні обов`язків. Це означає, що сторони повинні використовувати свої права за призначенням, не зловживати ними та не порушувати права інших учасників процесу.

З огляду на вищевказану причину невручення судових повісток та відсутності відомостей про те, що ОСОБА_1 з незалежних від неї поважних причин, які мають істотне значення, не отримала вказані судові повістки вважається, що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України - ці повістки були вручені належним чином.

Такий висновок ґрунтується на процесуальному обов`язку ОСОБА_1 діяти добросовісно та у розумні проміжки часу цікавитись перебігом розгляду справи та отримувати поштову кореспонденцію, яка надійшла ї на офіційну адресу, про яку вона повідомила суд, та вимоги ст. 44 ЦПК України про те, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Положення пункту 5 частини 2 статті 223 ЦПК України передбачає, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення і викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною 5 статті 223 ЦПК України, пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності (в разі визнання явки позивача обов`язковою).

Тож правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, що і було встановлено у даному випадку.

Оскільки відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України підставою залишення позову без розгляду є повторна неявка належним чином повідомленого позивача у судове засідання, відповідно законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності (неповажності) причин неявки позивача до суду залежно від того, яка це неявка: перша чи повторна. При цьому процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Близький за змістом висновок сформульований у постановах Верховного Суду: від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21 (провадження № 61-2956 св22), від 09 листопада 2023 року у справі № 753/114/22 (провадження № 61-6264 св23).

Такі наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Відповідно, навіть за наявності доказів поважності причин неявки позивача, суд повинен залишити позовну заяву без розгляду. Вказана норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи (див.: постанову Верховного Суду від 14 липня 2022 року у справі № 295/13823/14-ц (провадження № 61-17140 св21).

У даному випадку у доводах скарги відсутні обґрунтовані аргументи про те, що повторна неявка позивачки має під собою поважні причини, які істотно зашкодили їй слідкувати за поштовою кореспонденцією суду, та належним чином комунікувати з судом відповідно до її процесуального обов`язку керуватися завданням цивільного судочинства, яке зазначене у ст. 2 ЦПК України, яке превалює над будь-якими іншими міркування в судовому процесі, що свідчить про втрату інтересу до своїх позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Отже, встановивши, що позивачка, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, двічі поспіль не з`явилася в судове засідання (10 жовтня 2024 та 21 листопада 2024 року), не скористалась правом на подачу заяви про розгляд справи за її відсутності, суд першої інстанції, з яким погоджується й апеляційний суд, зробив правильний висновок про наявність підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статі 257 ЦПК України для залишення позову без розгляду.

Посилання ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі на той факт, що її не було повідомлено належним чином про дату та час розгляду справи судом першої інстанції не може бути взято до уваги, оскільки це спростовується матеріалами справи. Згідно поштової відмітки на конверті судової повістки на ім`я ОСОБА_1 «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до положень пунктів 3, 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. Підстав для відкладення судового засідання та нового повідомлення сторони - немає (а.с. 152,156 т.2).

Аргументи скарги про те, що представники ОСОБА_5 та ОСОБА_3 вже тривалий час не є представниками позивача та не були повідомлені, колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що таких доказів матеріали справи не містять. Представники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за довіреністю яка була дійсна до 11.01.2025 (а.с.120 т.2) були присутні у судовому засіданні від 16.02.2022 (а.с.124-125 т.2), а тому у подальшому повинні були цікавитися розглядом справи.

Також відповідно до матеріалів справи ОСОБА_8 , тобто представник який подав цю скаргу теж був представником за довіреністю, а.с. 17 т.1, тому повинен був цікавитися перебігом розгляду справи.

З огляду на велику кількість представників згідно матеріалів справи, відповідно до ст.ст.43,44 ЦПК України вони повинні були цікавитися перебігом справи.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановленою на підставі норм процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, тому підстави для його скасування відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Тищенко Андрія Вікторовичазалишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2024 року-залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 29 травня 2025 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії Ю.М. Мальований.

Н.П. Пилипчук.