ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/878/25Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Карпенко О.В., Фетісової Т.Л.,

за участю секретаря Кофанової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2025 року (повний текст складений 05.03.2025) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання провести перерахунок середньої заробітної плати, стягнення заробітної плати та щомісячної премії,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування поданого позову зазначав, що наказом голови правління ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 31.01.2024 №73/кф його з 01.02.2024 прийнято на постійну роботу на посаду начальника комерційного департаменту Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» за сумісництвом тривалістю робочого тижня при роботі з неповним робочим часом 20 годин та оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу та з посадовим окладом 160 000,00 грн.

Наказом від 10.04.2024 №186/кор «Про встановлення неповного робочого часу» позивачу встановлено з 11.04.2024 неповний робочий час 36 годин на тиждень, з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу, з понеділка по п`ятницю з 8-00 до 16- 12, перерва з 12-00 до 13-00.

11.07.2024 позивачу стало відомо про те, що адміністрацією Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» складено акт про його відсутність на роботі 28.06.2024 з 08.00 до 16.12 годин.

Позивачем одразу надані письмові пояснення, зареєстровані за вхідним листом №208/05 від 11.07.2024, відповідно до яких він, як керівник комерційного департаменту Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», брав участь в перевірках комерційних вузлів обліку, розташованих у місті Черкаси на територіях ТОВ «Чисте прання» та ТОВ «Альфа-Етекс», про що свідчать складені акти від 28.06.2024.

04.09.2024 позивач звернувся із запитом до Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», у якому просив надати довідку про нараховану йому заробітну плату з квітня 2024 по серпень 2024 включно, витяги з табелів обліку робочого часу за період квітень 2024 по серпень 2024 включно та накази про преміювання та депреміювання позивача за результатами роботи за період із квітня 2024 по серпень 2024 включно.

Листом від 19.09.2024 №423/05 Черкаська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» надала позивачу копію наказу №104зп від 03.07.2024 «Про депреміювання окремих працівників філії», копію акта від 28.06.2024 «Про відсутність на роботі Бориса Лебедцова», витяги з табелю обліку використання робочого часу за квітень-серпень 2024 року щодо позивача.

Зі змісту наданих документів позивачу стало відомо, що йому не нарахована премія за роботу у червні 2024 року у зв`язку із відсутністю на роботі 28.06.2024 з 08.00 до 16.12 годин.

Із вказаних документів позивачу стало відомо, що про заплановане проведення перевірки дотримання трудової дисципліни під час виконання позивачем своїх повноважень 28.06.2024 його не було попереджено; наказ про утворення комісії із проведення спеціальної перевірки за фактом його відсутності на робочому місці не приймався; фіксація відсутності на робочому місці проведена в.о. директора Черкаською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» Денисовою Т.О., начальником департаменту управління персоналом Юрченко Н., начальником відділу економічної безпеки Запорожцем С. та начальником управління юридичного забезпечення Татариновим О. на підставі акта від 28.06.2024 «Про відсутність на роботі Бориса Лебедцова», складеного без належної перевірки усіх обставин та без отримання пояснень працівника; із актом від 28.06.2024 «Про відсутність на роботі Бориса Лебедцова» позивача не ознайомлено.

Позивач зазначив, що складений акт щодо відсутності його 28.06.2024 на роботі є недостовірним, оскільки 28.06.2024 в рамках виконання своїх посадових обов`язків він брав участь у перевірці комерційного вузла обліку на територіях ТОВ «Чисте прання» та ТОВ «Альфа-Етекс» у місті Черкаси, про що свідчать складені акти від 28.06.2024.

Таким чином, на його думку, дії посадових осіб Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», які склали та підписали спірний акт від 28.06.2024 «Про відсутність на роботі Бориса Лебедцова», а в подальшому врахували такий акт при вирішенні питання про депреміювання позивача необхідно вважати незаконними, а наказ очільника Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» №104зп від 03.07.2024 «Про депреміювання окремих працівників філії» в частині депреміювання начальника департаменту ОСОБА_1 підлягає скасуванню в судовому порядку.

Позивач вказав, що працівники Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», які мають рівнозначні посади як у позивача, за червень 2024 року отримали премію у розмірі 25% від суми посадових окладів/тарифних ставок працівників. Таким чином, за інших рівних умов позивач так само мав право на отримання премії за червень 2024 року в розмірі 25% від свого посадового окладу.

Пунктом 4.2.2.17 Положення про оплату праці персоналу Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» визначені умови депреміювання працівників, але жодна з них до позивача не відноситься.

Згідно з табелем обліку робочого часу ОСОБА_1 за червень 2024 року, 28.06.2024 роботодавцем зроблена відмітка «НЗ», що свідчить про те, що його робота в цей день не облікована. Проте такі дії зроблено без урахування наданих ним відомостей про перебування на робочому місці і виконання безпосередніх обов`язків.

Позивач зазначив, що на підставі ст. 30 Закону №108/95-ВР та ст. 94 КЗпП України він має право на оплату за виконану 28.06.2024 роботу, тому Черкаська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» має оплатити 8000,00 грн. за виконану позивачем роботу.

Пунктом 4.2.2.2 Положення про оплату праці персоналу Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» визначено, що плановий місячний преміальний фонд становить 25% від суми посадових окладів/тарифних ставок працівників. Відсоток премії повинен складати не меншу ніж 25% нарахованої заробітної плати за місяць. З огляду на це, позивач має право виплату премії за червень 2024 року в розмірі 14 400,00 грн (57600,00 *25%).

Оскільки розрахунок середньої заробітної плати, зокрема для оплати часу відпусток, порядок якого затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995, провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, то позивачу при нарахуванні заробітної плати за час щорічної відпустки з 15.07.2024 по 28.07.2024 включно та при нарахуванні оплати часу додаткової відпустки у зв`язку з навчанням з 21.10.2024 по 05.11.2024 включно, середній заробіток для вищевказаних виплат нараховано без урахування безпідставно ненарахованої заробітної плати за 28.06.2024 та премії за червень 2024 року.

Протиправність дій посадових осіб Черкаської філії ТОВ «Газорозподільчі мережі України» стосовно позивача полягає у безпідставному складанні акта невиплати йому 8000,00 грн. за виконану роботу 28.06.2024 із подальшою безпідставною невиплатою премії в розмірі 14 400,00 грн.

На підставі викладеного позивач просив суд визнати протиправними та скасувати наказ в.о. директора Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» №104зп від 03.07.2024 «Про депреміювання окремих працівників філії» в частині депреміювання начальника департаменту ОСОБА_1 ; зобов`язати Черкаську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» провести перерахунок його середньої заробітної плати та виплати за час щорічної відпустки з 15.07.2024 по 28.07.2024 включно; зобов`язати Черкаську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» провести перерахунок середньої заробітної плати позивача відповідно до оплати часу додаткової відпустки у зв`язку з навчанням з 21.10.2024 по 05.11.2024 включно; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заробітну плату за 28.06.2024 у розмірі 8000,00 грн.; стягнути із Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» на користь ОСОБА_1 щомісячну премію за червень 2024 року у розмірі 14 400,00 грн.; судові витрати у справі покласти на відповідача.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні позову.

Рішення суду мотивовано тим, що надані ОСОБА_1 два акти перевірки комерційних вузлів обліку за 28 червня 2024 року, в яких зазначено прізвище ОСОБА_1 як представника Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», який разом із співробітником філії ОСОБА_2 брав участь у відповідних перевірках на різних підприємствах, дають підстави для висновку про існування стверджувальної позивачем обставини виконання трудових обов`язків того дня.

Також суд, з огляду на відсутність затвердженої Посадової інструкції начальника комерційного департаменту у філії на той час, критично оцінив доводи відповідача про те, що ОСОБА_3 не міг брати участь у таких перевірках в силу своїх повноважень як начальник комерційного департаменту.

Суд також врахував, що 03 липня 2024 року в.о. директора Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», не витребувавши жодних пояснень у свого підлеглого ОСОБА_1 щодо виконання ним своїх службових повноважень 28 червня 2024 року, передчасно видала наказ № 104/зп про депреміювання позивача у зв`язку з його відсутністю на роботі 28 червня 2024 року, а в табелі обліку його робочого часу за 28 червня 2024 року відповідальною особою філії передчасно поставлено відмітку «НЗ» та, як наслідок, не нараховано заробітну плату за цей день.

Щодо невиплаченої премії, судом зазначено, що пунктами 4.2.2.17.1.-4.2.2.17.7. Положення визначено вичерпний перелік випадків, коли місячні премії не нараховуються, і серед цих випадків не передбачено складання акта про відсутність на роботі, про що слушно вказує ОСОБА_1 у позовній заяві. При цьому позивача не було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді оголошення догани, яку не знято на дату видання наказу про преміювання, що могло бути підставою для ненарахування місячної премії.

Однак при ухваленні судового рішення судом враховано заяву відповідача, зроблену у відзиві на позов, про пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом.

Як вбачається із розрахункового листка за червень та липень 2024 року, повний розрахунок за червень 2024 року ОСОБА_1 отримав 05 липня 2024 року, відповідно до табелів обліку робочого часу за липень та серпень 2024 року він перебував на роботі з 5 по 12 і з 29 по 31 липня 2024 року, а також весь серпень 2024 року, а із письмовими поясненнями щодо роботи 28 червня 2024 року звернувся на адресу в.о. директора Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» 11 липня 2024 року.

Водночас із позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 12 грудня 2024 року через «Електронний суд».

Враховуючи, що позивач повинен був і міг дізнатись про порушення свого права на виплату щомісячної премії за червень 2024 року та на виплату заробітної плати за 28 червня 2024 року, а також ознайомитись і отримати копію наказу про депреміювання починаючи з 5 липня 2024 року і принаймні до кінця серпня 2024 року, але не зробив цього з невідомих причин, то суд погодився із доводами відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду.

Щодо вимог про зобов`язання Черкаську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» провести перерахунок середньої заробітної плати позивача відповідно до оплати часу додаткової відпустки у зв`язку з навчанням з 21.10.2024 по 05.11.2024 включно, то суд зауважив, що в задоволенні вказаної вимоги необхідно відмовити у зв`язку з недоведеністю, оскільки жодних доказів щодо перебування у відповідній відпустці у вказаний період, як і доказів про нездійснення оплати такої відпустки у передбаченому законодавством розмірі позивач суду не надав і матеріали справи таких доказів не містять.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вказуючи, що судове рішення постановлено з невідповідністю висновків суду обставинам справи, тому просив його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов, крім вимог, які стосуються перерахунку заробітної плати відповідно до оплати часу додаткової відпустки у зв`язку з навчанням.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції здійснив необґрунтоване припущення щодо того, що позивач повинен був і міг дізнатися про порушення свого права, починаючи з 5 липня 2024 року.

Вказує, що дійсно із письмовими поясненнями він звернувся 11.07.2024 року, однак не знав і не міг знати, що його де премійовано, оскільки з наказом його не ознайомлено, до дисциплінарної відповідальності не притягнуто.

Зазначає, що фактично дізнався про порушення свого права лише 19.09.2024 року, тобто після отримання відповіді від Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» на свій запит від 04.09.2024 року, до якої були додані всі розрахунки та копія спірного наказу про депреміювання.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та установлено судом першої інстанції, що наказом голови правління ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 31.01.2024 №73/кф ОСОБА_1 з 01.02.2024 прийнятий на постійну роботу на посаду начальника комерційного департаменту Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» за сумісництвом тривалістю робочого тижня при роботі з неповним робочим часом 20 годин та оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу та з посадовим окладом 160 000 грн.

Наказом від 10.04.2024 №186/кор «Про встановлення неповного робочого часу» ОСОБА_1 встановлено з 11.04.2024 неповний робочий час 36 годин на тиждень, з оплатою праці, пропорційно відпрацьованому часу, з понеділка по п`ятницю з 8-00 до 16- 12, перерва з 12-00 до 13-00.

28.06.2024 в.о. директора Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» ОСОБА_4 , начальником департаменту управління персоналом Н.Юрченко, начальником відділу економічної безпеки С.Запорожцем та начальником управління юридичного забезпечення О.Татариновим складено акт «Про відсутність на роботі Бориса Лебедцова», у якому зазначено, що «28.06.2024 начальник комерційного департаменту ОСОБА_5 відсутній на робочому місці з 8:00 до 16:12. Про причини відсутності на роботі ОСОБА_5 не повідомляв свого безпосереднього керівника».

Відповідні дані внесено у табель обліку використання робочого часу працівниками комерційного департаменту за червень 2024 року та в табелі ОСОБА_1 28.06.2024 зроблено відмітку «НЗ».

За замістом наказу в.о. директора Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 03.07.2024 № 104/зп «Про депреміювання окремих працівників філії» у зв`язку з наявними недоліками у виконанні своїх посадових обов`язків, для недопущення в майбутньому подібних випадків, з метою посилення виконавської дисципліни та відповідальності працівників за виконану роботу, на підставі акта про відсутність на роботі ОСОБА_1 , останнього позбавлено місячної премії за якісне та повне виконання поставлених завдань за червень місяць 2024 року.

11 липня 2024 року ОСОБА_1 надав в.о. директора Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» ОСОБА_6 письмові пояснення щодо причин відсутності 28 червня 2024 року на роботі, в яких вказав, що того дня, враховуючи характер роботи, був присутнім під час перевірок комерційних вузлів обліку на двох підприємствах разом з іншим співробітником Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» ОСОБА_7 , на підтвердження чого надав два акти перевірок.

04 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до в.о. директора Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» Денисової Т.О. та просив надати довідку про нараховану заробітну плату, витяги з табелів обліку робочого часу та накази про преміювання або депреміювання його за період із квітня 2024 року по серпень 2024 року включно.

Відповідні документи було отримано ОСОБА_1 19 вересня 2024 року.

Судом також встановлено, що на Черкаській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» діють Правила внутрішнього трудового розпорядку, затверджені протоколом № 2 зборів трудового колективу від 07.12.2023 (далі - Правила), Колективний договір, затверджений на спільному засіданні роботодавця та профкому філії (протокол конференції № 2 від 07 грудня 2023 року) (далі Колективний договір), а з 01 січня 2024 року введено в дію Положення про оплату праці персоналу Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» в новій редакції (далі Положення).

Відповідно до пункту 1.6. Правил вони рівною мірою поширюються на всіх працівників філії, які працюють за трудовим договором, незалежно від статусу (основний працівник, сумісник), строку трудового договору (на невизначений строк, строковий, тимчасовий, сезонний), виду виконуваної роботи, режиму роботи (повний робочий час, неповний робочий час), віку, статі тощо, а також на працівників, які обіймають виборні посади профспілки.

Пунктом 1.2. Правил установлено, що вони визначають функціональні обов`язки працівників, режим праці, засади регулювання трудових відносин, умови заохочення працівників за ефективну та якісну роботу та відповідальність за порушення трудової дисципліни, виробничих та технологічних процесів.

Згідно з п.1.3. Правил трудова дисципліна забезпечується організаційними та економічними умовами для продуктивної роботи, свідомим ставленням працівників до своїх посадових обов`язків та завдань, методами переконання, виховання, впливу, заохочення, а також, при необхідності, методами дисциплінарного примусу. Вона передбачає не лише дотримання працівниками внутрішнього трудового розпорядку, а й відповідальне ставлення їх до своїх обов`язків, забезпечення високої якості та ефективності роботи, збереження майна філії, його цілісності, етичне ставлення до співробітників та колег по роботі, створення атмосфери довіри та доброзичливості.

Відповідно до пунктів 3.1.1.-3.1.6. Правил працівник філії зобов`язаний: своєчасно, до початку роботи (зміни) прибути на робоче місце та підготуватись до виконання трудових обов`язків; почати роботу відповідно до режиму робочого дня, встановленого в філії; бути на робочому місці (в робочій зоні, зоні обслуговування) впродовж робочого часу за винятком перерв на особисті потреби і харчування; виконувати своєчасно та в повному обсязі виробничі завдання, посадові обов`язки (функціональні обов`язки), які визначені трудовим договором за його посадою (професією), посадовою (робочою) інструкцією, виробничими інструкціями та положеннями та іншими нормативними документами, які регламентують виконання певних видів робіт; забезпечувати належну якість виконуваних робіт та послуг, що надаються; виконувати розпорядження безпосереднього керівника та інших посадових осіб філії.

Працівник філії також зобов`язаний повідомляти (за можливості до початку робочого дня, зміни) безпосереднього керівника про причини відсутності на роботі через хворобу, перебування на лікуванні, виконання державних обов`язків та з інших поважних причин (пункт 3.1.17. Правил).

Згідно із п.п. 4.3.1.4.3.2. Правил адміністрація філії має право вимагати виконання та дотримання працівниками Правил, посадових (робочих) інструкцій, інструкцій з охорони праці та пожежної безпеки, виробничих інструкцій, технології виконання робіт тощо; вживати необхідних заходів щодо притягнення порушників трудової дисципліни до відповідальності.

Керівники структурних підрозділів зобов`язані організовувати облік робочого часу підпорядкованих працівників їх присутності і відсутності на роботі протягом робочого дня, а також вести табель обліку використання робочого часу працівником. Відсутність працівника на роботі у фіксований час без поважних причин, відхилення від тижневої норми часу, є порушенням трудової дисципліни і підставою для застосування заходів дисциплінарного стягнення у порядку, встановленому законодавством (пункти 5.16.-5.17. Правил).

Відповідно до п. 7.1. Правил порушення працівником трудової, виробничої та технологічної дисципліни є підставою для вжиття до нього заходів дисциплінарного впливу, а також інших заходів, передбачених чинними законодавством.

Згідно з пунктом 5.1. Колективного договору роботодавець зобов`язується гарантувати дотримання законодавства про оплату праці, встановлюючи заробітну плату працівникам в залежності від складності і обсягів виконуваних робіт, рівня завантаження та кваліфікації працівників у відповідності до вимог Галузевої угоди.

За змістом пункту 5.2. Колективного договору фонд оплати праці, який виплачується працівникам філії, формується із основної заробітної плати, додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Пунктом 5.18. Колективного договору визначено, що преміювання, виплата винагород працюючим працівникам, а також голові та бухгалтеру профкому здійснюється згідно з діючим положенням.

Положення про оплату праці персоналу Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» (надалі - Положення) є регламентуючим документом, яким визначаються поняття оплати праці, види оплати праці, правила преміювання працівників філії, форми та правила ведення первинних документів, коло відповідальних осіб та інші процедурні питання, пов`язані з оплатою праці.

Згідно з цим Положенням до структури заробітної плати входить: основна заробітна плата, до складу якої входять винагороди, що нараховуються відповідно до норм праці за установленими годинними тарифними ставками (окладами), посадовими окладами, відрядними розцінками, за час перебування у відрядженнях тощо (п. 2.2.1. Положення); додаткова заробітна плата, яка включає доплати, надбавки, доплати до тарифів, окладів, посадових окладів, гарантійні і компенсаційні виплати (як за відпрацьований так і за невідпрацьований час), передбачені чинним законодавством України, затвердженими положеннями, наказами по підприємству; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій особливо важливих завдань тощо (п. 2.2.2. Положення); інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які включають винагороди та премії, які мають одноразовий характер, компенсаційні та інші грошові й матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які проводяться понад встановлені зазначеними актами норми (п. 2.2.3. Положення).

Відповідно до п. 2.4.4. Положення премія це змінна частина заробітної плати, яка має мотиваційний характер та виплачується працівникам відповідно до оцінки результатів їх трудової діяльності в звітному періоді, залежно від загальних результатів діяльності філії.

Згідно із п. 3.4.1 Положення основою для визначення розміру змінної частини є оцінка результатів діяльності працівника та/або підрозділу за КРІ. Перелік видів, порядок визначення та умови нарахування змінної частини заробітної плати визначено в п. 4.2. Положення.

Пунктом 3.4.2 Положення визначено, що на розмір змінної частини впливає особистий внесок кожного працівника у загальні результати роботи підприємства з урахуванням фактично відпрацьованого часу, виконаного обсягу робіт, якості і своєчасності виконання доведених виробничих завдань (КРІ) в поточному місяці/кварталі.

Відповідно до п. 3.4.3. Положення рішення щодо виплати, тимчасового припинення або скасування будь-яких складових змінної частини приймається директором філії, з урахуванням фінансових можливостей підприємства та з дотриманням вимог чинного трудового законодавства.

Пунктом 3.5.1 Положення встановлено, що оптимальне співвідношення розмірів гарантованої та змінної частини грошової винагороди за умовами Колективного договору становить: гарантована частина 75%, змінна частина 25 % фонду оплати праці (загальної грошової винагороди).

Згідно із п. 4.2.2.2 Положення плановий МПФ підрозділу становить 25 % від суми посадових окладів/тарифних ставок працівників згідно додатків № 2 і 3 до Положення, окрім працівників з І-ІІІ груп з оплати праці додатку № 3 за фактично відпрацьований час у періоді, за який нараховується премія.

Відповідно до п. п. 4.2.2.17.1.4.2.2.17.7. Положення місячні премії не нараховуються новоприйнятим на постійну або за сумісництвом роботу працівникам за період проходження випробувального строку, включно по місяць його закінчення; працівникам, умови оплати праці та преміювання яких визначені окремими трудовими договорами або контрактами; працівника, яким оголошено і не знято догану на дату видання наказу про преміювання; працівникам, звільненим на дату нарахування премії; внутрішнім сумісникам (плановий фонд робочого часу якого за основною та посадою за внутрішнім сумісництвом перевищує 40 годинний робочий тиждень); працівникам, які призвані за контрактом на військову службу та працівникам, які призвані на строкову військову службу до Збройних Сил України; працівникам, які знаходяться у відпустці по догляду за дитиною.

Колегія суддів звертає увагу, що висновки суду першої інстанції щодо встановлення наявності порушення трудових прав позивача, учасниками справи не спростовуються та не оскаржуються.

ОСОБА_1 у апеляційній скарзі наводить аргументи щодо його вчасного звернення до суду із даним позовом, які мотивує отриманням від роботодавця 19.09.2024 року документів, які були ним запитані у його зверненні до відповідача від 04.09.2024 року. Саме вказану дату 19.09.2024 року, вважає датою, коли він дізнався про порушення своїх прав з боку роботодавця, тобто після отримання відповідних документів.

Надаючи оцінку вказаним обставинам у справі, колегія суддів враховує норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, а також докази, якими сторони обґрунтовують свої міркування.

Згідно з положеннями частини першої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Установлені статтею 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. Ці строки не перериваються і не зупиняються.

Встановлений статтею 233 КЗпП України строк звернення до суду є спеціальним строком для судового захисту трудових прав і застосовується виключно щодо спорів, які за своєю юридичною природою належать до трудового права. Такий строк не є строком позовної давності, який регулюється нормами ЦК України.

До близьких за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 06 липня 2022 року у справі № 148/201/21 (провадження № 61-16063св21), від 14 грудня 2022 року у справі № 750/10938/15-ц (провадження № 61-559св22).

Колегія суддів враховує, що фактично спір виник у зв`язку з позбавленням ОСОБА_1 премії за червень 2024 року, неоплати йому одного робочого дня 28.06.2024 року, який не табелювався як відпрацьований, а також у зв`язку з цим необхідності проведення перерахунку середньої заробітної плати і виплати за час щорічної відпустки.

Із позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 12 грудня 2024 року.

Як вбачається із матеріалів справи, про складення акту та фіксацію відсутності його, як працівника на роботі 28.06.2024 року, ОСОБА_1 було відомо станом на 11.07.2024 року, оскільки ним цього дня надано письмові пояснення адресовані в.о. директора Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» .

Відповідно до розрахункового листка за червень та липень 2024 року, повний розрахунок за червень 2024 року ОСОБА_1 отримав 05 липня 2024 року.

Згідно з довідкою виданою головним бухгалтером Черкаської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 15.01.2025 року виплата заробітної плати начальнику комерційного департаменту ОСОБА_1 за червень 2024 року відбулася трьома платежами, а саме: 06 червня 2024 року (відпускні у розмірі 52229,23 грн.), 20 червня 2024 року (аванс у розмірі 22896 грн.), 05 липня 2024 року (заробітна плата у розмірі 34 593,97 грн.). Заробітна плата ОСОБА_1 виплачується на рахунок КБ Приватбанку, клієнти якого отримують повідомлення про рух коштів на карткових рахунках.

Відповідно до табелів обліку робочого часу за липень та серпень 2024 року ОСОБА_1 перебував на роботі з 5 по 12 і з 29 по 31 липня 2024 року, а також серпень 2024 року.

Також з матеріалів справи вбачається, що зі зверненням про надання відомостей про заробітну плату та її складові, а також надання наказів про преміювання та депреміювання позивач звернуся до роботодавця 04.09.2024 року.

Відповідь на звернення надано 19.09.2024 року (а.с. 18).

Колегія суддів вважає, що з огляду на установлені обставини вбачається, що дійсно позивач станом на 05 липня 2024 року повинен був дізнатися про наявність порушень його прав в частині преміювання, а також неоплати робочого дня.

Крім того, колегія суддів вважає, що саме зменшення виплати стало підставою для його звернення із поясненнями щодо відсутності на роботі 28.06.2024 року.

Та обставина, що він звернувся до роботодавця з письмовим зверненням для отримання копій документів на підставі яких проводилися виплати та для отримання інформації щодо складових його заробітної плати 04.09.2024 року, не може бути належним доказом того, що саме з дати їх отримання (19.09.2024) він дізнався про порушення своїх прав, оскільки колегія суддів вважає, що такою датою є саме 05 липня 2024 року, день, коли позивачем отримані всі належні до виплати кошти за червень місяць 2024 року.

З вказаної дати позивач міг дізнатися про порушення своїх прав, а зволікання останнього щодо отримання інформації від роботодавця про здійсненні нарахування не свідчить про його необізнаність з наявністю факту порушення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення є залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 травня 2025 року.

Судді: