РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/19277/24

Провадження № 22-ц/4815/526/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Боймиструка С.В.,

суддів: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Слаквою-Марчук Наталією Володимирівною на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання, оскільки вона досягла повноліття та продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), - щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до дня закінчення її навчання в навчальному закладі, до досягнення нею 23 річного віку.

Позовну заяву мотивує тим, що її мати ОСОБА_3 з відповідачем перебувала у шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22.11.2013 року розірвано. Проте після розірвання шлюбу проживали разом як подружжя до травня 2024 року. У шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась вона. У зв`язку із досягненням повноліття право на її утримання батьком відповідно до ст. 182 СК України припинено.

Після закінчення загальноосвітнього навчального закладу вона продовжує навчання. В даний час є студенткою Приватного вищого навчального закладу "Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені Степана Дем`янчука", денної та заочної форми навчання.

Таким чином,вона досягла повноліття, але у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги від батьків.

Оскільки, в силу необхідності навчатись та неможливості поєднувати це з роботою, вона не має можливості влаштуватись на роботу та забезпечувати себе самостійно, адже навчається на денній формі навчання, та постійно займається у дитячому спортивному клубі художньої гімнастики "Грація", кожного року, починаючи з осені по весну включно, бере участь у змаганнях: міських, всеукраїнських, та міжнародних (з виїздом за кордон), влітку обов`язковим є участь у спортивних зборах з виїздом в тренувальні табори. Також потребує додаткові витрати на спортивний одяг для тренування, купальники для виступу, чешки, гімнастичні предмети виконання вправ, ліцензії ФГУ, страховки для занять спортом, тощо. Зазначає, що займається в секції кікбоксингу спортивного клубу ГО "Рівненської Асоціації Професійних Видів Єдиноборств Гуцалюк Тім", за що щомісячно ОСОБА_3 сплачує 1500 грн., додатково несе витрати на професійне екіпірування для занять в спортзалі.

Постійна є потреба у придбанні підручників та інших канцтоварів, харчуванні та одягу, а більшість часу займатиме навчання, оплату всіх вище зазначених витрат повністю несе мати, а розмір її заробітної плати не дає їй можливості повноцінно самостійно утримувати її .З травня 2024 року відповідач не цікавиться її життям, не допомагає, фінансово не підтримує.

Зазначає, що відповідач зобов`язаний та має можливість утримувати її, у зв`язку із навчанням та до закінчення такого, але не більше як до досягнення нею 23 років. Просить суд, стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 від доходу на її користь до закінчення нею навчання.

При цьому, вказує, що відповідач є фізично здоровим, на обліку у лікарів з приводу хронічних захворювань не перебуває, працездатний, призваний на військову службу, відповідно, отримує постійні доходи, тобто він має можливість утримувати позивачку протягом періоду її навчання.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 січня 2025 рокупозов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 08 жовтня 2024 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання, а саме до 30 червня 2027 року, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати в сумі 1 211 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Слаква-Марчук Наталія Володимирівна, подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що суд не врахував, що позивач навчається на двох спеціальностях одночасно денній формі за напрямом "Зарубіжна література" та заочній за напрямом "Фізична культура і спорт". Навчання на двох формах є правом позивачки та відповідає Закону України "Про освіту". Вибір обох напрямків, як стверджується в скарзі, був погоджений із Відповідачем, який, більше того, особисто оплачував навчання доньки на першому курсі. Отже, твердження суду про те, що здобуття освіти не було погоджено з Відповідачем, не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає, що суд не надав належної оцінки необхідним витратам позивачки. Незважаючи на те, що вона проживає у місті, де розташований навчальний заклад, вона щоденно потребує коштів на харчування, одяг, засоби особистої гігієни, медичне обслуговування та інші базові потреби. Всі ці витрати наразі покриває її мати, яка має обмежений дохід менш ніж 10 000 гривень на місяць, що явно недостатньо для забезпечення всіх потреб дитини, яка навчається.

Вказує, що суд помилково оцінив витрати, пов`язані зі спортивною діяльністю позивачки заняттями художньою гімнастикою. Ці витрати (на костюми, інвентар, ліцензії, страхування тощо) не є додатковими в контексті справи, а є частиною її звичного способу життя та підготовки до майбутньої професії. Вони повинні враховуватись як регулярні.

Крім того, суд невірно тлумачив зміст статей 199 та 200 Сімейного кодексу України, які прямо зобов`язують батьків надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання до досягнення нею 23 років. Така правова позиція неодноразово підтверджувалась Верховним Судом у відповідних постановах.

Ще одним аргументом є те, що суд визначив розмір аліментів у частці від доходу 1/10. При цьому не врахував, що дохід Відповідача (військовослужбовця) є мінливим і коливається від кількох тисяч до понад 100 000 грн на місяць. Тобто розмір аліментів є також мінливим, однак потреби є відносно сталими.

Також стверджує, що відповідач є молодим, здоровим чоловіком із високим доходом, який не має інших дітей чи осіб на утриманні, тому має об`єктивну можливість надавати матеріальну допомогу своїй доньці. Його небажання це робити не звільняє його від законного обов`язку.

Вважає, що стягнення аліментів у розмірі 1/4 доходу не призведе до порушення справедливого балансу між правами дитини та батька.

Представник відповідача ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу заперечує наведені апелянтом доводи та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний на підставі рішення від 22 листопада 2013 року.

Під час перебування у шлюбі у сторін народилася: дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується оглянутим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції від 29.06.2006 року (а.с.4).

21.05.2014 р. ОСОБА_4 змінив прізвище та ім`я на ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені від 21.05.2014, серія НОМЕР_2 , актовий запис N? 52 відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції (а.с.12).

Як слідує з довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради № 45774 від 26.10.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Разом з тим, з долученої позивачем довідки про склад зареєстрований осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 13).

З оглянутої в судовому засіданні довідки від 02.03.2024 р. виданої ВЧ НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_2 призваний на військову службу 19.07.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_6 на період дії воєнного стану та з 03.09.2023 проходить службу у військовій частині НОМЕР_3 , відповідно до наказу командира військової частини N? 257 від 03.09.2023 (а.с. 15).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 від 05 січня 2024 року відповідач ОСОБА_2 є учасником бойових дій (а.с. 16).

ОСОБА_1 досягнула повноліття, що стверджується карткою ID № НОМЕР_5 (а.с. 5).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 навчається за спеціальністю 014 Середня освіта "Мова та зарубіжна література" на денній формі за кошти державного (регіонального) бюджету, стипендії не отримує згідно з довідки №023/24.048 від 05.09.2024 року (а.с. 17)

Також встановлено, що ОСОБА_1 навчається за спеціальністю 017 "Фізична культура і спорт" на заочній формі за контрактом, стипендії не отримує згідно з довідки №025/02 від 03.09.2024 року (а.с. 18).

Відповідно до посвідчення № НОМЕР_6 (а.с.8) виданого Управлінням у справах молоді та спорту Рівненської облдержадміністрації згідно із наказу №70 від 05.10.2020 року та посвідчення № НОМЕР_7 (а.с.9) виданого Управлінням у справах молоді та спорту Рівненської облдержадміністрації згідно із наказу №422 від 03.07.2023 року, яке дійсне до 03.07.2025 року ОСОБА_1 є кандидатом у майстри спорту з гімнастики художньої.

З оглянутої в судовому засіданні довідки, виданої Дитячим спортивним клубом "Грація" вбачається, що ОСОБА_1 займається у дитячому спортивному клубі художньої гімнастики "Грація". Батьки сплачують щомісяця членський внесок у розмірі 1000 грн. Також оплачують участь у змаганнях: міських, всеукраїнських та міжнародних (з виїздом за кордон). Забезпечують дитину професійними гімнастичними предметами, формою для занять та купальниками для виступів.(а.с.19)

Також відповідно до довідки виданої ГО "Рівненська асоціація професійних видів єдиноборств Гуцалюк Тім" ОСОБА_1 займається в секції кікбоксингу спортивного клубу виданої ГО "Рівненська асоціація професійних видів єдиноборств Гуцалюк Тім". Щомісячну оплату батьки сплачують у розмірі 1500 грн. А також батьки несуть витрати на професійне екіпірування дитини.(а.с.20)

З дослідженої судом довідки про доходи ОСОБА_3 , вбачається, що остання працює у Рівненській обласній організації УТОГ та загальна сума доходу за період з 01.03.2024 року по 31.08.2024 року без урахування аліментів становить 57 166 грн. 83 коп..(а.с.21)

Згідно з відповіддю, на запит адвоката Воронюк К.Ю. № 1700-2024-0002703 від 01.11.2024 року слідує, що в березні, а саме ОСОБА_2 було нараховано та виплачено грошове забезпечення за січень місяць 2024 року в розмірі 106 234 грн. 11 коп., за лютий місяць 2024 року в розмірі 124 289 грн. 62 коп., за січень місяць 2024 року в розмірі, за березень 2024 року в розмірі 6 460 грн. 32 коп., за квітень місяць 2024 року в розмірі 124 298 грн. 62 коп., за травень місяць 2024 року в розмірі 119 631 грн. 95 коп., за квітень місяць 2024 року в розмірі 54 601 грн. 93 коп. (а.с. 97).

З досліджених в судовому засіданні Пенсійного посвідчення № НОМЕР_8 (а.с.47) ОСОБА_5 та Пенсійного посвідчення № НОМЕР_9 ОСОБА_6 (а.с.48), вбачається, що батьки відповідача є пенсіонерами.

Також, з досліджених в судовому засіданні витягів з Реєстру застрахованих осіб на ОСОБА_6 вбачається, що останній на даний час не працює, а ОСОБА_5 продовжує працювати у Комунальному закаладі "Регіональний інформаційно- комп`ютерний центр" Рівненської міської ради"

Статтею 199 СК України визначено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

З матеріалів справи вбачається, що місцевий суд у своєму рішенні врахував місце навчання позивачки, обґрунтовані потреби (за винятком витрат, які мають характер додаткових), а також наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу.

Доводами апеляційної скарги не спростовано висновків суду щодо відсутності правових підстав відносити додаткові витрати до таких, що підлягають покриттю за рахунок аліментів. Так само не доведено, що ці витрати не мають характеру додаткових.

При визначенні розміру аліментів, необхідно врахувати матеріальне становище платника аліментів, а також те, що обов`язок утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків.

Стягуючи з відповідача аліменти на утримання його повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/10 заробітку, судом першої інстанції враховано матеріальне становище відповідача.

Так, довідкою про доходи від 02.12.2024, сформованої ДПС, дійсно підтверджується, що дохід відповідача за період з січня 2024 року по червень 2024 року в середньому становить в місяць 90 000 грн., тобто розмір аліментів становитиме біля 9000 грн. на місяць.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про мінливість доходу та непередбачуваності аліментів, оскільки суд обмежений позицією позивача щодо способу стягнення аліментів, що відповідає принципу диспозитивності судочинства.

Також не беруться до уваги доводи апелянта про попереднє узгодження з відповідачем питання отримання позивачем освіти через відсутність документального підтвердження.

Ураховуючи викладене, підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Слаквою-Марчук Наталією Володимирівною залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 січня 2025 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.