ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2993/24 Номер провадження 22-ц/814/2335/25Головуючий у 1-й інстанції Шатілова Л. Г. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Карпушина Г.Л.; суддів Бутенко С.Б., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання Буйновій О.П.-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миргородської міської ради, за участю третіх осіб: ОСОБА_2 , Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Миргородської міської ради про зобов`язання присвоєння окремої адреси домоволодінню,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив зобов`язати Миргородському міську раду присвоїти окремі адреси домоволодінню за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову вказував, що він є власником частини домоволодіння АДРЕСА_1 . Інша частина будинковолодіння на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_2 .

Зазначав, що згідно декларації про готовність до експлуатації індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд сільськогосподарського призначення від 26.06.2024 року, ним було здійснено реконструкцію літньої кухні під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Будівництво здійснюється на земельній ділянці площею 0,0360, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з кадастровим номером :50:002:0297, що належить йому на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯИ № 784046, виданого 25.10.2010 року відділом Держкомзему у м. Миргород.

При виході інженера КП «Бюро технічної інвентаризації» 01.04.2024 року, згідно замовлення № 428-Т від 05.03.2024 року на обстеження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в акті поточних змін було зазначено, що доступ до частини будинку ОСОБА_2 співвласником не надано. Характеристика домоволодіння узгоджується зі схемою розташування будівель та споруд та характеристикою будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що містить технічний паспорт.

Вказував, що ОСОБА_2 відмовляється в добровільному порядку вирішити питання щодо присвоєння окремих адрес належним йому та ОСОБА_2 домоволодінням, у зв`язку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 березня 2025 року відмовленоОСОБА_1 в задоволенні позовних до Миргородської міської ради про зобов`язання присвоєння окремої адреси домоволодінню, треті особи: ОСОБА_2 , КП БТІ Миргородської міської ради.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував пояснення позивача та підтримання позову іншим співвласником домоволодіння та не надав належної оцінки доказам у справі, а тому дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позову зв`язку із його подачею до неналежного відповідача.

Вказує, що Управління архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Миргородської міської ради не є юридичною особою та не може бути відповідачем у справі.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи сторони та інші особи, які брали участь в розгляді справи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, частково зважаючи на наступне.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_3 та третій особі ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить по домоволодіння АДРЕСА_1 ., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.6-7).

Також встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належать земельна ділянка з кадастровим номером :50:002:0297, земельна ділянка з кадастровим номером :50:002:0284 для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд за адресою та земельна ділянка з кадастровим номером :50:002:0283 для ведення садівництва. (а.с.15,17,18).

Позивачем була проведена реконструкція літньої кухні під житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , даний об`єкт є закінченим будівництвом та готовим до експлуатації (а.с. 9-14). При спробі обстежити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований АДРЕСА_1 доступ до частини будинку ОСОБА_2 співвласником не надано (а.с.16).

27.08.2024 року ОСОБА_3 звернувся до заступника начальника управління архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю, начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю з заявою про присвоєння адресу об`єкту будівництва: АДРЕСА_1 (а.с.40). 30.08.2024 року Управлінням архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю видано наказ №84 про відмову у присвоєні адреси об`єкту нерухомого майна (а.с.38).

Відмовляючи в задоволенні позову районний суд виходив з того, що позивачем подано позов до неналежного відповідача, оскільки відповідачем у справі повинно бути Управління архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю, яке видало наказ про відмову у присвоєнні адреси об`єкту нерухомого майна.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком районного суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_3 посилався на те, що йому та третій особі ОСОБА_2 на праві спільно часткової власності по частині належить домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ., якому він просив присвоїти окремі адреси, а саме його домоволодінню адресу: АДРЕСА_1 , третій особі ОСОБА_2 , адресу: АДРЕСА_1 .

Згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР відповідно до Конституції України даний закон визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування. Статтею 24 цього Закону визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Згідно із підпунктом 10 пункту «б» статті 30 Закону №280/97-ВР, до делегованих законом повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради в галузі житлово-комунального господарства віднесено облік та реєстрацію відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форми власності.

Пунктом 2 частини першої статті 37 Закону №280/97-ВР передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо питань адміністративно-територіального устрою в порядку і межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до статті 40 цього ж Закону виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження.

Сукупний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що питання організації адміністративно-територіального устрою населеного пункту, включаючи питання присвоєння адреси об`єктам нерухомості, відноситься до повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради в галузі житлово-комунального господарства. Крім того, Управління архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю не є юридичною особою, а тому не має цивільно-процесуальної правоздатності та дієздатності, і не може бути стороною по справі.

Згідно ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» адресою об`єкта нерухомого майна (далі - адреса) є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості.

Порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок не може передбачати обов`язок фізичних та юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень державних органів, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Адреса присвоюється, змінюється, коригується, анулюється виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради.

Підставами для зміни адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта в тому числі є об`єднання, поділ закінчених будівництвом об`єктів, виділення частки із закінченого будівництвом об`єкта (з урахуванням вимог пункту 2 частини третьої цієї статті).

Із матеріалів справи вбачається, що 30.08.2024 року Управлінням архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю видано наказ №84 про відмову ОСОБА_3 у присвоєні адреси об`єкту нерухомого майна у зв`язку із тим, що об`єкт не виділено в окрему одиницю (а.с.38).

Враховуючи те, що відповідачем не виділено спірне домоволодіння в окремий об`єкт своїх частини домоволодіння, а тому вимоги щодо присвоєння об`єкту домоволодіння, яке не є окремою одиницею не відповідають нормам чинного законодавства, а тому колегія суддів вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Слід також зазначити, що позивач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про виділ своїх частки в окрему одиницю та в подальшому звернутися до відповідних органів в позасудовому порядку про присвоєння їй окремої адреси.

На наведе вище районний суд уваги не звернув, чим порушим норми процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення районного суду змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 березня 2025 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 29 травня 2025 року.

Головуючий суддя : _____________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ____________________ С.Б. Бутенко ___________________О.І Обідіна