УХВАЛА

27 травня 2025 року

м. Київ

справа № 943/242/22

провадження № 61-17403сво24

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Гулька Б. І., Крата В. І., Луспеника Д. Д.,

Фаловської І. М., Червинської М. Є.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури на ухвалу Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року у складі колегії суддів: Приколоти Т. І., Мікуш Ю. Р., Савуляка Р. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Буської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно.

З урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на земельні ділянки (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,1236 га, в тому числі: ділянка 1 - 1,7632 га, кадастровий № :15:001:0017); ділянка 2 - 1,3605 га, кадастровий № :20:001:0006, які розташовані на території Буської міської ради Золочівського району Львівської області та належали ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порядку спадкової трансмісії.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 28 вересня 2023 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку № НОМЕР_1 (пай) площею 1,7632 га, кадастровий № :15:001:0017, земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 1,3605 га, кадастровий № :20:001:0006, загальною площею 3,1236 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області (тепер - Буської міської ради), які належали ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку спадкової трансмісії після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачка набула право власності на спірне спадкове майно, яке належало її тітці ОСОБА_2 , в порядку спадкової трансмісії після смерті своєї матері ОСОБА_3 , а тому заявлені нею позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 16 липня 2024 року задоволено клопотання керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Буського районного суду Львівської області від 28 вересня 2023 року. Відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено апеляційне провадження у справі до прийняття рішення у кримінальному провадженні № 0000025.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що рішення у кримінальному провадженні № 0000025, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 червня 2024 року за частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України, у межах якого розслідується факт підроблення державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 071214, має значення для вирішення цієї справи. З огляду на те, що зібрані у справі докази не дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду, суд апеляційної інстанції вважав, що наявні правові підстави, передбачені пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України, для зупинення провадження у цій справі доприйняття рішення у кримінальному провадженні № 0000025.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2024 року перший заступник керівника Львівської обласної прокуратури подав касаційну скаргу на ухвалу Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року, у якій просив оскаржену ухвалу скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

При відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції визначив, що підставами касаційного оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції є підстави, передбачені абзацом другим частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано з суду першої інстанції матеріали цивільної справи.

У лютому 2025 року матеріали справа № 943/242/22 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2025 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 квітня 2025 року справу передано на розгляд Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував, що кримінальне провадження № 0000025 перебуває у провадженні органу досудового розслідування на стадії досудового слідства, а не на розгляді в суді у порядку кримінального судочинства. Прокурор акцентує увагу на тому, що цивільне процесуальне законодавство не містить такої підстави для зупинення провадження у цивільній справі «до прийняття рішення у кримінальному провадженні».

Крім того, прокурор вважає, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Посилається на те, що у справі, що переглядається, зібрано достатньо належних та допустимих доказів, які дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду. Більше того, притягнення особи до кримінальної відповідальності у разі завершення досудового розслідування шляхом скерування обвинувального акту до суду чи закриття кримінального провадження за наявності встановлених законом підстав ніяким чином не впливає на можливість розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції в частині перегляду законності рішення суду першої інстанції.

Зазначає, що суд апеляційної інстанції зробив помилковий висновок про наявність підстав для зупинення провадження у справі, що переглядається, оскільки таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, й перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважав, що наявні підстави для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у зв`язку з необхідністю відступлення від висновків щодо застосування пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, викладених в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 квітня 2024 року у справі № 201/2197/23 (провадження № 61-2512св24).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 квітня 2024 року у справі № 201/2197/23 (провадження № 61-2512св24) зазначено, що «іншу справу, що розглядається в порядку кримінального судочинства» у розумінні пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України необхідно тлумачити і як судовий розгляд кримінальної справи, так і стадію досудового розслідування.

На думку колегії суддівДругої судової палати Касаційного цивільного суду кримінальною справою у розумінні статей 314, 317 Кримінального процесуального кодексу України є матеріали, направлені до суду після закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, які включають, зокрема, обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

В аспекті вирішення питання щодо об`єктивної неможливості вирішення цивільної справи до вирішення іншої кримінальної справи слід виходити з того, що саме вирок суду в кримінальному провадженні або ухвала суду про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (мають преюдиційне значення). За відсутності судового рішення такі обставини (факти), що підтверджуються іншими матеріалами кримінального провадження, підлягають оцінці судом на загальних підставах та не є преюдиційними.

Тлумачення наведених норм права, на думку колегії суддівДругої судової палати Касаційного цивільного суду, свідчить, що обов`язок суду щодо зупинення провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України пов`язується з наявністю саме судового провадження, яке завершується ухваленням відповідного судового рішення.

Ухвалення в такому кримінальному провадженні у подальшому вироку може бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами відповідно до пункту 2 частини другої статті 423 ЦПК України.

Необхідність відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 квітня 2024 року у справі № 201/2197/23 (провадження № 61-2512св24), викликана відмінним підходом щодо тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зокрема в частині зупинення провадження у цивільній справі на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні, яке перебуває на стадії досудового розслідування.

У частині другій статті 403 ЦПК України визначено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

Однакове застосування закону забезпечуватиме реалізацію верховенства права, рівність перед законом та правову визначеність у державі. Єдність

у практиці застосування одних й тих самих норм права поліпшуватиме громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також сприятиме утвердженню довіри до судової влади в цілому.

Ухвалення протилежних чи суперечливих судових рішень, особливо судом вищої інстанції, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Конвенції.

Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

З урахуванням наведеного, справа підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

З огляду на вказане справа розглядатиметься Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду справу № 943/242/22 за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, за касаційною скаргою першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури на ухвалу Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року.

Призначити справу № 943/242/22 до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Є. В. Синельников

Судді: А. І. Грушицький

Б. І. Гулько

В. І. Крат

Д. Д. Луспеник

І. М. Фаловська

М. Є. Червинська