Справа № 565/221/25
Провадження № 2-п/565/8/25
У Х В А Л А

06 червня 2025 року м.Вараш

Вараський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., дослідивши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Савонік Любов Онуфріївни про перегляд заочного рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

04 червня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Савонік Л.О. через підсистему «Електронний суд» подала до суду заяву про перегляд заочного рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 березня 2025 року у справі №565/221/25.

У заяві зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився на судове засідання, на якому було ухвалено рішення та не повідомив про причини своєї неявки, оскільки не знав про існування судового процесу та не був належним чином повідомлений про календарну дату проведення вказаного судового засідання. Необізнаність з наявністю даної судової справи безпосередньо пов`язана з тим, що у серпні 2024 року відповідач виїхав на проживання в Сполучені Штати Америки, де перебуває і по даний час. 08 травня 2025 року відповідач уклав договір про надання правничої допомоги з АО «Ваше право». З рішенням суду від 19 березня 2025 року представник відповідача ознайомилася 15 травня 2025 року. Оскільки заява про перегляд заочного рішення подана в межах двадцятиденного терміну з моменту ознайомлення представника відповідача з рішенням суду, вважає, що є всі підстави для поновлення пропущеного строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення суду. Просить суд поновити представнику відповідача адвокату Савонік Л.О. строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

При вирішенні заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення суд дійшов наступного висновку.

30 січня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 23 680,00 грн заборгованості за кредитним договором №02.08.2024-100002057 від 02 серпня 2024 року.

Ухвалою суду від 04 лютого 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26 лютого 2025 року.

Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року розгляд справи відкладено на 19 березня 2025 року.

У відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1084656 від 03 лютого 2025 року зазначена адреса реєстрації ОСОБА_1 АДРЕСА_1 . Дата реєстрації з 16 лютого 2010 року.

На вказану адресу судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення направлено відповідачу судові повістки про виклик до суду на 26 лютого 2025 року та на 19 брезня 2025 року.

Рекомендовані листи повернулись до суду з відміткою про невручення, причина невручення адресат відсутній за вказаною адресою.

19 березня 2025 року у справі №565/221/25 ухвалено рішення про часткове задоволення позову ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» 19 680 грн заборгованості за кредитним договором №02.08.2024-100002057 від 02 серпня 2024 року, 2 013,21 грн судового збору.

Рішення суду від 19 березня 2025 року у справі №565/221/25 направлено відповідачу на адресу, за якою зареєстровано його місце проживання, 20 березня 2025 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №650 рішення отримано відповідачем 21 березня 2025 року.

У заяві про перегляд заочного рішення зазначено, що 08 травня 2025 року відповідач уклав договір про надання правничої допомоги з АО «Ваше право», заява про перегляд заочного рішення подана до суду 04 червня 2025 року.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України установлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що «вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 3.04.2008 у справі «Ponomaryov v. Ukraine», п.41)»;

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення від 29.10.2015 у справі «Ustimeтko v. Ukraine», п.46)».

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Представник відповідача вважає, що оскільки заява про перегляд заочного рішення подана в межах двадцятиденного терміну з моменту ознайомлення представника відповідача з рішенням суду є всі підстави для поновлення пропущеного строку для подачі такої заяви.

Суд зауважує, що процесуальний закон пов`язує право відповідача на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення з датою вручення йому повного заочного рішення суду, а не з датою ознайомлення представника відповідача з рішенням суду.

ОСОБА_1 повне заочне рішення суду було вручене 21 березня 2025 року, відповідач не дотримався строку подання заяви про перегляд заочного рішення, встановленого у ст.284 ЦПК України.

Оцінивши доводи заявника суд вважає, що строк на подання заяви про перегляд заочного рішення пропущено без поважних причин, заявником не доведено наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, такими, що не залежать від волевиявлення особи, та такими, що пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду із відповідною заявою у визначений законом строк.

Відповідно до ч.2 ст.126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі №756/11081/20 від 12 червня 2024 року констатує, що відповідно до загальних положень ЦПК України про наслідки пропуску процесуальних строків (частина друга статті 126 ЦПК України) заява про перегляд заочного рішення, подана з пропуском установленого законом строку, за відсутності підстав для його поновлення, підлягає залишенню без розгляду.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду формулює висновок про те, що оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення, є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не без задоволення.

Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09 листопада 2021 року у справі №214/5505/16 наводить такі висновки щодо застосування положень статей 126, 127 ЦПК України в сукупності зі статтями 284, 286, 287 цього Кодексу:

- передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення;

- оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення.

На підставі наведеного, у задоволенні заяви представника відповідача про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду слід відмовити, а заяву про перегляд заочного рішення, залишити без розгляду на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України.

Керуючись статтями 126, 260, 284, 353-355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Савонік Любов Онуфріївни про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення - відмовити.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Савонік Любов Онуфріївни про перегляд заочного рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 березня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.352-355 ЦПК України.

Суддя Г.В.Бренчук