Справа № 752/6306/25
Провадження № 2/752/5010/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 травня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, послуг з постачання природного газу,-

ВСТАНОВИВ:

у березні 2025 року ДП «КиївГазЕнерджи» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути ОСОБА_1 на його користь заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг: 15 059,70 грн - послуг з постачання природного газу, 3 % річних в розмірі 1 283,75 грн, та інфляційні втрати в сумі 5 311,43 грн, а також понесені витрати з оплати судового збору.

Свої вимоги мотивувало тим, що відповідач є споживачем природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 , постачання якого за спірний період з лютого 2022 по квітень 2022 року здійснювало ДП «КиївГазЕнерджи» на підставі ліцензії, виданої згідно з постановою НКРЕКП № 674від 18.05.2017 року та власником дачного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Пропозицію укласти договір (оферту), що містить істотні умови договору про надання послуг з газопостачання, що відповідають умовам типового договоруопубліковано 26.06.2015 року в газеті «Сегодня» за №116.

Всі побутові споживачі, які продовжили після 30.06.2015 року отримувати на території ліцензійної діяльності постачальника із спеціальними обов`язками ДП «КиївГазЕнерджи» природний газ, є такими, що засвідчили бажання укласти договір про надання послуг з газопостачання та прийняли цю пропозицію повністю, безумовно.

Після 30.06.2015 отримання природного газу побутовим споживачем є момент укладання вказаного договору.

Також зазначає, що 10.02.2022 року між ним та ОСОБА_1 укладено договір шляхом підписання Заяви-приєднання до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором

В зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх обов`язків за договором, в неї виникла заборгованість, суму якої позивач просить стягнути з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України.

Ухвалою від 19.03.2025 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

17.04.2025 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому адвокат Перепелиця О.С. просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що 16.04.2025 року ОСОБА_1 здійснено оплату заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 15 060,00 грн; нараховані позивачем 3 % річних і інфляційні втрати є суперечливими та за період з 24.02.2022 року по 30.12.2023 року встановлена заборона для нарахування вказаних сум постановою Кабінету Міністрів України № 206 в редакціях від 05.03.2022 року та від 27.04.2023 року.

01.05.2025 року до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення в яких ОСОБА_2 просить позов задовольнити, посилаючись на те, що відповідачем сплачено основну суму боргу після відкриття провадження в указаній справі, натомість несплаченою є суми 3 % річних і інфляційних втрат; позивачем під час розрахунку 3 % річних і інфляційних втрат не враховано постанову Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 року, в зв`язку з чим за період з 01.01.2024 року по 25.02.2025 року з відповідача підлягають стягненню 3 % річних у розмірі 521,11 грн і 2 143,08 грн інфляційних втрат.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу та власником дачного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.05.2017 року №674 ДП «КиївГазЕнерджи» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України.

10.02.2022 року між ДП «КиївГазЕнерджи» та ОСОБА_1 укладено договір шляхом підписання Заяви-приєднання до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року.

Відповідно до п. 2.1 договору постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Пунктами 4.1., 4.2. договору встановлено, що споживач розраховується з постачальником за природний газ за ціною, що встановлюється регулятором. Ціна на газ має зазначатися постачальником у платіжних документах (рахунках та/або квитанціях абонентської книжки) про сплату послуг за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

Згідно п. 4.4. договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів:

1)за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних оператора газотранспортної системи та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу;

2)або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період.

Відповідно до п. 4.6. договору при розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

07.06.2019 року в «Газеті по-українськи» за № 43 були опубліковані зміни до умов Типового договору, зокрема пункт 4.6 договору доповнено (конкретизовано), а саме: «Остаточний розрахунок за отримані послуги здійснюється до 25 числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку не проведення розрахунків до 25 числа місяця наступного за розрахунковим, з 26 числа місяця наступного за розрахунковим умови договору, в частині проведення розрахунків, вважаються порушеними, у зв`язку з чим постачальник здійснює нарахування пені, згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Зазначені обставини сторонами визнаються та не заперечуються.

Разом з тим, за наданим суду позивачем розрахунком боргу за надані послуги з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , споживач ОСОБА_1 особовий рахунок НОМЕР_1 , включене газопостачання, заборгованість за період з лютого 2022 по квітень 2022 року становить 15 059,70 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

При цьому, відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що спірна сума основної заборгованості в розмірі 15 059,70 грн сплачена відповідачем 16.04.2025 року, тобто після відкриття провадження у вказаній справі.

Цей факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжної інструкції від 16.04.2025 року № 0.0..1 на суму 15 060,00 грн.

Вказана обставина також не заперечувалася ДП «КиївГазЕнерджи» у його письмових поясненнях від 01.05.2025 року.

З огляду на вищевикладене, а також той факт, що позивач не відмовився від позовних вимог в частині стягнення заборгованості за поставлений природній газ відповідачув розмірі 15 059,70 грн, суд вважає, що ДП «КиївГазЕнерджи» не довело належними та допустимими доказами факт наявності спірної заборгованості, в зв`язку з чим вимоги позовув цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На спірні правовідносини також поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат від суми заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню, оскільки в повторному розрахунку такі стороною позивача обчислені правильно за період з 01.01.2024 року по 25.02.2025 року з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206: 3 % річних у сумі 521,11 грн і інфляційні втрати в сумі 2 143,08 грн, розмір яких судом перевірено та відповідачем не спростовано.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

З огляду на те, що в своїх додаткових поясненнях позивач фактично підтримав свої вимоги, не дивлячись на часткове їх задоволення відповідачем після пред`явлення позову, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягує судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 454,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 76-81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позов Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, послуг з постачання природного газу- задовольнити частково.

Стягнутиз ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» 3 % річних у розмірі 521,11 грн (п`ятсот двадцять одну гривню 11 копійок) і 2 143,08 грн (дві тисячі сто сорок три гривні 08 копійок) інфляційних втрат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» сплачений судовий збір у розмірі 454,20 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 20 копійок).

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Дочірнє підприємство «КиївГазЕнерджи», , місцезнаходження: вул. М. Бойчука, буд. 4-Б, м. Київ, 01103.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко