Справа № 203/1531/25
Провадження № 2-с/0203/30/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року суддя Центрального районного суду міста Дніпра Іваницька І.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 04.04.2025 по справі № 203/1531/25 (провадження №2-н/0203/287/2025) за заявою Обласного комунального підприємства «ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» про стягнення заборгованості по оплаті за теплову енергію з боржника ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

20.05.2025 до Центрального районного суду міста Дніпра від боржника ОСОБА_1 надійшла заява про скасування судового наказу від 04.04.2025 по справі № 203/1531/25 (провадження №2-н/0203/287/2025) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість за теплову енергію за період з 01 листопада 2022 року до 01 лютого 2023 року в сумі 1 432,22 грн., заборгованості за абонентське обслуговування за період з 01 листопада 2022 року по 01 лютого 2023 року в сумі 113,58 грн., витрати з отримання відомостей з Державного реєстру речових прав в сумі 45,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 242,44 грн., а всього 1 833,04 грн.

Заява про скасування судового наказу мотивована тим, що вимоги стягувача є необґрунтованими, оскільки станом на листопад 2022 року в місті Селидове Покровського району Донецької області без обігріву залишилися житлові будинки та комунальні заклади, що були підключені до централізованого опалення. Будинок боржника також був підключений до централізованого опалення, який залишився без обігріву. 3 травня 2022 року тиск в магістралі почав падати, ремонтні бригади не в змозі добратися для усунення проблеми через активні ворожі обстріли. На листопад 2022 року місто залишилося без централізованого опалення. Інша гілка газогону, яка йде до міста Покровська, є тупиковою, у зв`язку з чим запустити централізоване опалення в громаді, де проживав боржник, було неможливо.

Про існування заборгованості по оплаті за теплову енергію за період з 01.11.2022 до 01.02.2023 в сумі 1 432,22 грн, а також заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.11.2022 до 01.02.2023 боржнику не було відомо. З урахуванням викладеного, а також через те, що теплопостачання за вказаний період фактично не надавалося (через перебиту тепломережу внаслідок бойових дій) просить скасувати судовий наказ.

Крім того, боржник зазначає, що судовий наказ він отримав 14.04.2025, а вперше з заявою про скасування судового наказу він звернувся до суду засобами поштового зв`язку через АТ «Укрпошта» 23.04.2024, яка надійшла до суду 30.04.2025, тобто в межах процесуального строку на подачу такої заяви. Разом з тим, через те, що заява не містила жодних конкретних обставин, які б свідчили про надмірність та необґрунтованість заборгованості за теплову енергію, ухвалою суду від. 09.05.2025 в задоволенні заяви було відмовлено. Про результати розгляду заяви боржник дізнався через застосунок «Дія», у зв`язку з чим просить визнати поважною причину пропуску на подання заяви про скасування судового наказу та поновити його.

Дослідивши матеріали справи, слід дійти до наступних висновків з таких підстав.

Частиною 1 ст.160 ЦПК України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.167 ЦПК України передбачено, що судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Згідно ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п.п.4,5 ч.1 ст.161 цього Кодексу.

Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч.1 ст. 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Судом встановлено, що 04.04.2025 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у справі № 203/1531/25 (провадження №2-н/0203/287/2025) видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість за теплову енергію за період з 01 листопада 2022 року до 01 лютого 2023 року в сумі 1 432,22 грн., заборгованості за абонентське обслуговування за період з 01 листопада 2022 року по 01 лютого 2023 року в сумі 113,58 грн., витрати з отримання відомостей з Державного реєстру речових прав в сумі 45,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 242,44 грн., а всього 1 833,04 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, судовий наказ від 04.04.2025 було отримано боржником ОСОБА_1 14.04.2025, про що в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом боржника про його отримання.

Вперше з заявою про скасування судового наказу боржник звернувся до суду засобами поштового зв`язку через АТ «Укрпошта» 24.04.2024, яка надійшла до суду 30.04.2025, тобто в межах процесуального строку на подачу такої заяви. Разом з тим, через те, що заява не містила жодних конкретних обставин, які б свідчили про надмірність та необґрунтованість заборгованості за теплову енергію, ухвалою суду від 09.05.2025 в задоволенні заяви було відмовлено, а про існування вказаної ухвали йому стало відомо через застосунок «Дія». З заявою, яка розглядається, боржник звернувся до суду 15.05.2025.

Перевіривши, викладені у поданій заяві доводи щодо пропущення боржником процесуального строку для подачі заяви про скасування судового наказу, суд приходить до висновку про те, що зазначені вище обставини є поважними причинами пропуску строку звернення до суду із даною заявою, а відтак наявні підстави для поновлення строку звернення до суду з заявою про скасування наказу.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК). Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Враховуючи, що заява про скасування судового наказу за формою та змістом відповідає вимогам ч.ч.3-5 ст.170 ЦПК України, а також враховуючи підстави, за яких боржником оспорюються заявлені стягувачем вимоги, що свідчить про наявність між сторонами відповідного спору, суд приходить до висновку про необхідність скасування судового наказу.

При цьому, стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.127, 160, 167, 170, 171, 258-260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для подачі заяви про скасування судового наказу.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 04.04.2025 по справі № 203/1531/25 (провадження №2-н/0203/287/2025) за заявою Обласного комунального підприємства «ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» про стягнення заборгованості по оплаті за теплову енергію з боржника ОСОБА_1 задовольнити.

Судовий наказ від 04 квітня 2025 року по справі № 203/1531/25 (провадження №2-н/0203/287/2025) за заявою Обласного комунального підприємства «ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» про стягнення заборгованості по оплаті за теплову енергію з боржника ОСОБА_1 скасувати.

Роз`яснити Обласному комунальному підприємству «ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» право на звернення з тією самою вимогою до суду в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Іваницька