Справа № 306/739/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 травня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого Джуги С.Д.

суддів Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.

з участю секретаря судового засідання: Мочан М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 29 липня 2024 року у складі судді Жиганської Н.М., у справі за позовом Свалявської міської ради Закарпатської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року Свалявська міська рада звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів.

Позов мотивовано тим, що з метою захисту майнових прав Свалявської міської ради Закарпатської області від несумлінних землекористувачів, що ухиляються від вчасного укладання договорів оренди, недопущення безоплатного використання земельних ділянок комунальної власності, що призводить до втрат місцевого бюджету, визначення та відшкодування збитків, завданих Свалявській міській раді, власникам землі та землекористувачам в наслідок порушення порядку землекористування виконавчий комітет Свалявської міської ради прийняв рішення від 15.06.2022 за №132 «Про створення комісії з визначення розміру збитків заподіяних власникам землі та землекористувачам». Позивач вказує, що за результатами роботи комісії складено Акт №1 від 18.01.2024 комісії з визначення розмірів збитків заподіяних власникам землі та землекористувачам, який 31.01.2024 затверджено рішенням виконавчого комітету Свалявської міської ради Закарпатської області.

Позивач вказує, що 29.03.2016 відповідачем придбано майно відповідно до договору купівлі-продажу нежитлової будівлі магазину, а саме: магазин, літ. «А», загальною площею 97,2 кв. м., яке розміщене на земельній ділянці Свалявської міської ради Закарпатської області, комунальної форми власності (кадастровий номер: :03:002:0023, 0,0503 га за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код.03.07), місце розташування: АДРЕСА_1 . Зазначає, що по теперішній час земельна ділянка перебуває у ОСОБА_1 (відповідача) без правовстановлюючих документів. Договір оренди земельної ділянки не укладено та викуп земельної ділянки не здійснено. Вимоги позивча мотивує тим, що відповідно до акту №1 від 18.01.2024 комісії з визначення розмірів збитків заподіяних власникам землі та землекористувачам за період з січня 2021 року по грудень (включно) 2023 року сплату коштів за користування вказаною земельною ділянкою відповідач не здійснював, внаслідок чого без достатніх правових підстав зберіг у себе грошові кошти. У зв?язку з чим ОСОБА_1 нараховано збитки за період січня 2021 року по грудень (включно) 2023 року (за останні 3 роки) за використання земельної ділянки, які становлять збитки у розмірі 39 506, 38 грн. Також вимоги мотивує тим, що на виконання рішення виконавчого комітету Свалявської міської ради від 31.01.2024 за №32 «Про затвердження акту №l комісії з визначення розмірів збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам» Свалявська міська рада повідомила ОСОБА_1 (відповідача) про необхідність у місячний термін з дати затвердження акту № 1 відшкодувати Свалявській міській раді збитки за користування спірною земельною ділянкою, однак оплати за земельну ділянку до бюджету Свалявської міської територіальної громади ОСОБА_1 не сплачено.

Позивач зазначає, що внаслідок такої поведінки відповідача, Свалявська міська територіальна громада недоотримала кошти у вигляді орендної плати за землю, які могла б одержати у випадку належного виконання відповідачем своїх обов?язків по оформленню землекористування.

За вказаних обставин позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Свалявської міської ради Закарпатської області 39 506,38 грн. безпідставно збережених коштів, а також судові витрати.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 29 липня 2024 року позов Свалявської міської ради Закарпатської області - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Свалявської міської ради Закарпатської області безпідставно збережених коштів у розмірі 39506,38 грн. (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот шість гривень 38 коп.) та судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вказує на те, що дана земельна ділянка до березня 2024 року перебувала у постійному користуванні Дусинського споживчого товариства, і лише у березні 2024 року згідно рішення Свалявської міської ради №1690 її було вилучено від постійного користувача та передано апелянту в оренду. Апелянт зазначає, що до цього часу не мала можливості оформити правовстановлюючий документ на землю через бездіяльність Свалявської міської ради, так як земельна ділянка перебувала у користуванні іншої юридичної особи на підставі державного акту ІІ-ЗК №001948. Крім того власник земельної ділянки (міська рада) лише у 2024 році визначила межі земельної ділянки, затвердила технічну документацію та отримала кадастровий номер на неї. Тому вважає, що Свалявська міська рада як власник своєю бездіяльністю сама обмежувала її у можливості оформити документи не вилучаючи ділянку від попереднього користувача. Відтак, апелянт зазначає, що у даному випадку у неї відсутня вина щодо не оформлення правовстановлюючих документів, а тому і відсутні підстави стягнення безпідставно збережених коштів.

У відзиві на апеляційну скаргу Свалявська міська рада просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Новікова Інна Станіславівна в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Представник позивача Свалявської міської ради Закарпатської області Бомбушкар Едуард Сергійович в судовому засіданні просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 29 березня 2016 року ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу нежитлової будівлі магазину придбала майно: магазин, літ. «А», загальною площею 97,2 кв. м., розміщений на земельній ділянці Свалявської міської ради Закарпатської області, комунальної форми власності (кадастровий номер: :03:002:0023, 0,0503 га за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код.03.07), місце розташування: с. Стройне, 210, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта від 04.08.2023 №341579482, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна - 40.

15.06.2022 виконавчим комітетом Свалявської міської ради Закарпатської області прийнято рішення №132 «Про створення комісії з визначення розміру збитків заподіяних власникам землі та землекористувачам».

За результатами роботи комісії, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284 «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» складено акт №1 від 18 січня 2024 року комісії з визначення розмірів збитків заподіяних власникам землі та землекористувачам, який 31 січня 2024 року затверджено рішенням виконавчого комітету Свалявської міської ради №32 «Про затвердження акту №1 комісії з визначення розмірів збитків заподіяних власникам землі та землекористувачам».

Відповідно до акту №1 від 18.01.2024 комісії з визначення розмірів збитків заподіяних власникам землі та землекористувачам за період з січня 2021 року по грудень (включно) 2023 року сплату коштів за користування вказаною земельною ділянкою ОСОБА_1 не здійснювала, внаслідок чого без достатніх правових підстав зберегла грошові кошти, на підставі чого відповідачу нараховано збитки за період січня 2021 року по грудень (включно) 2023 року (за останні 3 роки) за використання земельної ділянки (кадастровий номер: :03:002:0023, загальна площа, що використовується 0,0503 га за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код. 03.07), місце розташування: с. Стройне, 210, Мукачівського району. Згідно акту №1 від 18.01.2024 комісії з визначення розмірів збитків заподіяних власникам землі та землекористувачам неодержаний дохід у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою відповідачем складає 39506,38 грн.

Згідно рішення 10 сесії 6-го скликання Свалявської міської ради Закарпатської області від 13.12.2013 за №809 затверджено розмір орендної плати за земельні ділянки по Свалявській міській раді - 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік.

Загальний розмір збитків, завданих Свалявській міській раді Закарпатської області становить: за 2021 рік (12 місяців): розмір орендної плати 10 % від нормативної грошової оцінки (НГО - 117 403,78 грн.) становить 11 740,38 грн.; за 2022 рік (12 місяців): розмір орендної плати 10 % від нормативної грошової оцінки (НГО - 129 144,16 грн.) становить 12 914,42 грн.; за 2023 рік (12 місяців): розмір орендної плати 10 % від нормативної грошової оцінки (НГО - 148 515,78 грн.) становить 14 851,51 грн. Загальний розмір збитків за 3 роки становить: 11 740,38 грн.+12 914,42 грн. + 14 851,51грн.= 39506, 38 грн.

Відповідач для ознайомлення з розміром нарахованих збитків, заподіяних Свалявській міській раді Закарпатської області на засідання комісії з визначення розмірів збитків заподіяних власникам землі та землекористувачам не з?явився, хоч і був належним чином повідомлений згідно направленого листа-повідомлення Свалявської міської ради про дату, місце та час засідання комісії від 05.01.2024 за №02-16/49.

Позивач надіслала на адресу ОСОБА_1 лист-претензію від 06.02.2024 за вих. №02-16/546 з пропозицією добровільно сплатити кошти в сумі 39506,38 грн. користь Свалявської міської ради, однак зазначені пропозиції відповідачем залишені без відповіді та без задоволення.

28 березня 2024 року рішенням Свалявської міської ради Закарпатської області №1690 вирішено припинити Дусинському сільському споживчому товариству право постійного користування на земельну ділянку площею 0,0503 га (кадастровий номер :03:002:0023) за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07) у зв`язку з набуттям іншою особою права власності на нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці.

Цього ж дня, 28 березня 2024 року, рішенням Свалявської міської ради Закарпатської області №1691 вирішено затвердити громадянці ОСОБА_1 , мешканці АДРЕСА_2 , технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0503 га в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0023. Передано громадянці ОСОБА_1 в оренду строком на 3 (три) роки земельну ділянку площею 0,0503 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0023) за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07). Встановлено щорічну орендну плату за вказану земельну ділянку в розмірі 10 (десять) % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

За умовами частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Відповідно до частин 1,2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 ЗК України реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частиною 1 статті 93 і статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 ЗК України).

Принцип платного використання землі також передбачено статтею 206 ЗК України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, далі - ПК України; тут і надалі - у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Отже, законодавець розмежовує поняття «земельний податок» та «орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності» залежно від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.

Водночас згідно зі статтями 122 - 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі».

Так, Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах також неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, від 13.02.2019 у справі №320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №912/1188/17, від 21.01.2019 у справі №902/794/17, від 04.02.2019 у справі №922/3409/17, від 12.03.2019 у справі №916/2948/17, від 09.04.2019 у справі №922/652/18, від 21.05.2019 у справі №924/552/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі №922/1008/15, від 07.12.2016 у справі №922/1009/15, від 12.04.2017 у справах №22/207/15 і №922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі №922/2413/19.

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті 1212 ЦК України.

Такий самий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц та від 20.09.2018 у справі №925/230/17.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у справі №922/2060/20 вказав, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташоване. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

У матеріалах справи відсутні докази належного оформлення відповідачем права користування земельною ділянкою у спірний період, зокрема укладення договорів оренди зі Свалявською міською радою Закарпатської області та державної реєстрації такого права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач у період з січня 2021 року по грудень (включно) 2023 року користувалася спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, а тому відповідно до положень ч.1 ст.1212 ЦК України зобов`язана повернути грошові кошти, які повинна була сплатити за користування вказаною земельною ділянкою.

Відповідачем правильність наданого позивачем розрахунку не спростовано.

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги встановлених судом першої інстанції обставин не спростовують, не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не має.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 29 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 30 травня 2025 року.

Головуючий:

Судді: