КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/5744/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Черняк Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Музичко Руслани Василівни на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2024 року в складі судді Кокошка О. Б.,

встановив:

29.07.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів.

Посилалась на ті підстави, що вона з 22.11.2002 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

В шлюбі народились діти: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року у справі №752/16393/17 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір`ю.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23 червня 2021 року у справі №752/17797/19 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 3 500 грн щомісячно, починаючи з 27.08.2019 і до його повноліття, або ж зміни матеріального стану сторін.

Станом на час розгляду судом справи №752/17797/19 вона в середньому витрачала на двох дітей в місяць понад 20 000 грн. Таки витрати були зумовлені частими хворобами малолітнього сина ОСОБА_5 , якому встановлено діагноз: загальний недорозвиток мовлення І-ІІ типу, гіпертрофія аденоїдів ІІ-ІІІ ступеня, гіпертрофія мигдалин І-ІІ ступеня. Дитина потребує лікування та додаткових занять, зокрема, з логопедом та психологом для забезпечення нормального розвитку. Син ОСОБА_5 відвідував дитячий садочок, вартість послуг складала 7 400 грн на місяць.

При проведенні повторної психо-педагогічної оцінки розвитку ОСОБА_4 16 лютого 2022 року Інклюзивно-ресурсним центром №1 Голосіївського району м. Києва були встановлені результати оцінки фізичного розвитку дитини - недостатньо розвинені загальна та дрібна моторика, рівновага та координація: результати оцінки мовленнєвого розвитку - має навчальні труднощі, недостатньо сформовані фонематичні процеси, дисграфія; результати оцінки когнітивної сфери - має дещо знижений обсяг уваги, рекомендовані індивідуальні та/або групові заняття з психологом: результати оцінки емоційно вольової сфери - активний, непосидючий, проявляючий інтерес до вирішення поставлених завдань, потребує підтримки дорослого, темп роботи та працездатність нерівномірні; результати оцінки освітньої діяльності - має помітні труднощі у формуванні навчальної діяльності; загальні висновки за результатами оцінки - особливі освітні проблеми, навчальні труднощі легкого ступеня прояву. Рекомендовані психолого-педагогічні та корекційно-розвиткові послуги, заняття з практичним психологом щодо корекції мовлення ( 2 заняття на тиждень), заняття з вчителем дефектологом, заняття з вчителем реабілітологом, залучення до активної творчої діяльності та участі в культурно-масових заходах з метою розвитку здібностей та обдарувань з урахуванням індивідуальних потреб та інтересів, зокрема, у соціалізації та інтеграції в суспільство.

Саме з метою виконати вказані рекомендації позивачкою була обрана школа - ТОВ "ЛІКО-ШКОЛА", на освітні послуги якої вона несе витрати згідно договору №476/23 про надання освітніх послуг від 15.09.2023: оплата вступного внеску - 25 598 грн; оплата за вересень 2023 року - 12 793 грн; оплата за жовтень 2023 року - 25 598 грн; оплата за листопад 2023 року - 25 247 грн; оплата за грудень 2023 року - 25 447 грн; оплата за січень 2024 року - 26 601 грн; оплата за лютий 2024 року - 26 294 грн; оплата за березень 2024 року - 26 634 грн; оплата за квітень 2024 року - 27 298 грн.

На даний час відповідач крім сплати аліментів за рішенням суду в сумі 3 500 грн на місяць, іншої участі у вихованні та матеріальному утриманні сина ОСОБА_5 не приймає.

У зв`язку з тим, що дитина росте, об`єктивно збільшуються витрати на її утримання, стягнуті в твердій грошовій сумі кошти в розмірі 3 500 грн на місяць знецінилися, а витрати на забезпечення шкільної освіти зросли в 4 рази, матеріального забезпечення матері не вистачає на задоволення всіх життєвих потреб сина, при визначенні аліментів у справі №752/17797/19 суд врахував, що у відповідача на той момент було троє неповнолітніх дітей, а на даний час донька ОСОБА_6 вже досягла повноліття і аліменти на її утримання не стягуються, позивачка просила суд позов задовольнити.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 23 червня 2021 року у справі №752/17797/19, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 3 500 грн щомісячно, стягнувши з ОСОБА_2 н а користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з дати звернення з цим позовом до повноліття дитини.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2024 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, які стягуються згідно з рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 23 червня 2021 року по справі №752/17797/19 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - з твердої грошової суми у розмірі 3 500 грн на стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходів). В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 1 211 грн 20 коп.

19.12.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Музичко Р. В. подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2024 року частині стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_2 , ухваливши в цій частині рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_2 щомісячно до повноліття ОСОБА_4 .

В іншій частині рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2024 року у справі № 752/16221/24 залишити без змін.

Судові витрати покласти на відповідача.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції, визначаючи розмір аліментів в розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходів), зважив на те, що у відповідача змінилися сімейні обставини - він має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, з матір`ю якої перебуває у зареєстрованому шлюбі, а також хворого непрацездатного батька.

Однак, судом першої інстанції не враховано, що насправді сімейні обставини у відповідача не змінилися. Ще при розгляді справи № 752/17797/19 про встановлення аліментів у твердій грошовій сумі відповідач, заперечуючи проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі, визначеному позивачем, посилався на низький рівень його доходу, а також на перебування у нього на утриманні дружини з дитиною, а також двох непрацездатних батьків.

Крім того, рішенням у справі №752/17797/19 було встановлено, що витрати відповідача значно перевищують його дохід. Цей факт встановлений у справі між тими ж сторонами, тому не підлягає повторному доказуванню в силу частини четвертої статті 82 ЦПК України.

При розгляді цієї справи в суді першої інстанції відповідач жодних доказів на спростування встановлених раніше обставин щодо того, що його видатки перевищують його доходи, про які він заявляє, не надав. Отже, вказаний факт свідчить, що відповідач приховує реальний рівень доходів, який може бути виявлений під час виконання рішення суду про стягнення аліментів у вигляді частки від усіх його доходів, і саме тому заявляє, що готовий сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі, що майже у два рази більший ніж було стягнуто за попереднім рішенням суду.

Також, при визначенні розміру частки доходу, який підлягає стягненню, не враховано, що аліменти з відповідача стягуються лише на одну дитину. Ні на користь батьків, ні на користь молодшої дитини від іншого шлюбу аліменти не стягуються, отже відсутні підстави для зменшення частки доходів, яка підлягає стягненню в якості аліментів з 1/4 до 1/6 частини.

12.03.2025 представник ОСОБА_2 - адвокат Ковальчук Д. І. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2024 року залишити без змін.

Свої доводи мотивує тим, що під час судового розгляду справи було встановлено, що відповідач має на своєму утриманні ще одну неповнолітню дитину, з матір`ю якої перебуває у зареєстрованому шлюбі. Також у відповідача на утриманні знаходиться його хворий, непрацездатний батько.

Судом першої інстанції враховано, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача значно погіршить його майновий стан та матеріальне забезпечення іншої неповнолітньої дитини, яка перебуває на утриманні відповідача. Крім того, позивачем не надано суду доказів її поганого матеріального стану, зміни сімейного стану та обґрунтованості саме такого розмір у аліментів.

Зазначає, що відповідач має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому стягнення з відповідача більшої частки заробітку на одну дитину у розмірі частини автоматично призведе до погіршення матеріального стану відповідача та зменшення його можливостей на утримання другої дитини та непрацездатного батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що є несправедливим та неприпустимим.

Для свого непрацездатного батька, який не може самостійно пересуватися, відповідач є годувальником, оскільки він перебуває на пенсії, розмір якої є мінімальним і прожити на неї літній людини, яка витрачає основну її частину на ліки - є неможливим.

Саме через необхідність забезпечувати свою сім`ю, свого батька та своїх дітей відповідач вимушений був продати належний йому автомобіль "Volkswagen Tiguan", 2014 року випуску, після чого відповідач сплатив аліменти на утримання сина ОСОБА_5 наперед до червня місяця 2025 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник - адвокат Музичко Р. В. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Ковальчук Д. І. просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив з доведеності тієї обставини, що майновий стан позивача погіршився, а також врахував вікові потреби дитини, період навчання, стан її здоров`я та стан здоров`я її батьків, а також розмір їх доходів. Крім того судом враховано те, що відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, з матір`ю якої перебуває у зареєстрованому шлюбі. Також у відповідача на утриманні знаходиться його хворий непрацездатний батько. На думку суду, такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також є помірним для відповідача.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження з твердої грошової суми - 3 500 грн на 1/6 частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, апеляційний суд виходить з таких підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6 -143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбу з 22 листопада 2002 року по 26 грудня 2017 року. Мають повнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації №516 від 02.11.2018 місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23 червня 2021 року у справі №752/17797/19 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 3 500 грн щомісячно, починаючи з 27.08.2019 і до його повноліття, або ж зміни матеріального стану сторін.

З 25 серпня 2018 року ОСОБА_2 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_10 .

ОСОБА_2 має батька, ОСОБА_7 , 1941 року народження, який отримує пенсію по віку.

Суду надано висновок ЛКК №2535 від 02.05.2024 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Висновок дійсний до 02.05.2025.

Мати відповідача - ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно довідки ТОВ "ЛІКО-ШКОЛА" від 16.01.2024 ОСОБА_4 дійсно навчається в ТОВ "ЛІКО-ШКОЛА". Місячна вартість навчання дитини по договору від 15.09.2023 №476/23 становить: вересень 2023 року - 25 598 грн; жовтень 2023 року - 25 598 грн; листопад 2023 року - 25 397 грн; грудень 2023 року - 25 447 грн. За навчання з вересня по грудень 2023 року сплачено 89 235 грн, у т.ч. за харчування 12 390 грн. Вступний внесок згідно договору від 15.09.2023 №476/23 в розмірі 25 598 грн сплачений повністю.

Згідно висновку повторної психолого-педагогічної оцінки розвитку особи, наданого педагогічними працівниками Інклюзивно-ресурсного центру №1 Голосіївського району м. Києва, дата проведення повторної оцінки: 16 лютого 2022 р., ОСОБА_4 , сім років, 2 клас, дитина потребує забезпечення контролю та допомоги з боку вчителя, розвитку загальної та дрібної моторики, рівноваги, координації та точності виконання рухів, пояснення значень слова у словосполученні та реченні, образних висловлювань тощо, розвитку пам`яті та уваги, сприяння повноцінного розвитку емоційно-вольової сфери, адаптації/ модифікації освітньої програми. Рекомендовано психолого-педагогічні та корекційно-розвиткові послуги, заняття з практичним психологом, з вчителем-логопедом, вчителем-дефектологом, вчителем-реабілітологом тощо.

Згідно договору №476/23 про надання освітніх послуг від 15.09.2023, ТОВ "ЛІКО-ШКОЛА" забезпечує якість надання послуг за цим договором на рівні вимог Державного стандарту відповідного рівня освіти України. Послуги надаються виконавцем з 01.09.2023 по 30.06.2024 відповідно до структури 2023/2024 навчального року, з урахуванням рекомендацій Міністерства освіти і науки України згідно статті 10 Закону України "Про повну загальну середню освіту". В процесі надання освітніх послуг виконавець зобов`язується забезпечити можливість відвідування занять дитиною групових гуртків за вибором, які працюють в школі за додаткову оплату.

Доказів того, що малолітня дитина сторін відвідує додаткові заняття в даному освітньому закладі, які рекомендовані педагогічними працівниками Інклюзивно-ресурсного центру №1 Голосіївського району м. Києва, матеріали справи не містять.

Перевіривши наявність підстав для зміни розміру аліментів, передбачених статтею 192 СК України, зокрема матеріальний стан платника аліментів, наявність у нього дитини від іншого шлюбу, знаходження на його утриманні непрацездатного батька, який за станом здоров`я потребує лікування, за відсутності доказів значного погіршення матеріального становища позивача суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення.

При цьому суд враховує, що збільшення витрат на утримання дитини не може слугувати підставою для збільшення розміру аліментів.

Доказів того, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину в більшому розмірі, ніж це було визначено судом, матеріали справи не містять.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2024 року без змін.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України апеляційний суд не здійснює.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Музичко Руслани Василівни залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.05.2025.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук