Провадження №2-о/447/128/25
Справа №447/924/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

29.05.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Кісіль А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв Львівської області у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Стрийського нотаріального округу Львівської області Максимович Ольга Ярославівна, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Процесуальні дії у справі.

26.03.2025 заявник ОСОБА_2 звернулася до Миколаївського районного суду Львівської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт її постійного проживання разом із тіткою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Колодруби, Миколаївського району Львівської області, на час відкриття спадщини.

В обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка заявниці ОСОБА_3 . У день її смерті відкрилася спадщина, яка складається із сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН №607893. Відповідно до заповіту, посвідченого 09.03.1998 секретарем виконавчого комітету Колодрубівської сільської ради, ОСОБА_3 заповіла все майно, де б воно не було, та з чого не складалося, заявниці. На час відкриття спадщини, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявниця постійно проживала разом із своєю тіткою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заявниця не заявила свою відмову від спадщини, вважає, що прийняла спадщину. Інші спадкоємці відсутні, оскільки тітка була одинока. Спадщина не визнана відумерлою. При зверненні до нотаріуса за місцем знаходження спадкового майна, та перевірці документів, що підтверджують право на спадкування за законом після смерті тітки, з?ясувалося, що на день смерті тітки заявниця не була зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем. Приватним нотаріусом Стрийського РНО Львівської області Максимович О.Я. було надано відповідь на звернення заявниці, що для належного оформлення спадкових прав необхідно у судовому порядку вирішити питання щодо встановлення факту спільного проживання на момент смерті із спадкодавцем. Відтак, заявниця просить задоволити заяву, оскільки така має значення для належного оформлення її спадкових прав після смерті тітки ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 28.03.2025 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку окремого провадження, та призначено судове засідання у справі.

29.05.2025 представник заявниці адвокат Галан М.В. подав заяву щодо проведення розгляду справи за відсутності заявника та її представника, заяву підтримав і просив таку задоволити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд встановив:

Відповідно до копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Миколаївським РВ УМВС України у Львівській області 26.10.2004, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Колодруби Миколаївського району Львівської області. З 21.11.1996 до 26.01.2018 була зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 28.04.1979 Колодрубівською сільською радою Миколаївського району Львівської області, заявниця народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Колодруби Миколаївського району Львівської області, про що 28.04.1979 було складено відповідний актовий запис №7. У графі «батьки» зазначений батько ОСОБА_4 , у графі мати ОСОБА_5 (а.с. 9).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого 07.07.1999 Колодрубівською сільською радою Миколаївського району Львівської області, після реєстрації 07.07.1999 шлюбу з ОСОБА_6 заявниці присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » (а.с. 10).

Відповідно до копії архівної довідки, виданої 03.12.2024, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьком є ОСОБА_8 (а.с. 12).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 19.08.2004 Колодрубівською сільською радою Миколаївського району Львівської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 78 років у с. Колодруби, Миколаївського району Львівської області, актовий запис №12 (а.с. 9).

З копії заповіту від 09.03.1998, посвідченого секретарем виконкому Колодрубівської сільської ради Миколаївського району Львівської області та зареєстрованого в реєстрі за №6, вбачається, що ОСОБА_3 заповіла все її майно, де б воно не було та з чого б не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті, і на що за законом вона матиме право, онучці ОСОБА_9 (а.с. 15).

Відповідно до копії акту вих. №283 від 30.12.2024 про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 у с. Колодруби, за участі сусідів-свідків установлено, що ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_2 , але фактично постійно проживала з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за аресою: АДРЕСА_1 , і проживає по сьогоднішній день (а.с. 17).

Згідно з копії витягу з погосподарських книг с. Колодруби, які зберігаються у Колодрубівському старостинському окрузі, від 26.11.2024, житловий будинок, який знаходиться у АДРЕСА_1 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 належав ОСОБА_3 . За житловим будинком закріплені земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,1000 га та для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,2200 га (а.с. 18).

Крім цього, заявниця подала копію сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №607893 (а.с. 16).

Відповідно до інформаційної довідки №79277247 із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 25.11.2024, заведених після смерті ОСОБА_3 спадкових справ не знайдено, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 20).

25.11.2024 приватним нотаріусом Стрийського нотаріального округу Львівської області Максимович О.Я. у відповідь на усне звернення ОСОБА_1 повідомлено, що для прийняття спадщини за заповітом після смерті тітки заявниці ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно звернутися до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання на момент смерті із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 19).

Оцінка суду.

На підставі ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Згідно ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

На підставі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно абз. 2 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995, заявники й залучені до участі у справі заінтересовані особи вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви про встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи, оскаржувати рішення і ухвали, вчиняти інші процесуальні дії.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, статтею 1268 ЦК України для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Судом встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявниці ОСОБА_1 зі спадкодавцем її тіткою ОСОБА_3 на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки. Заявник на даний час позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину та не вважається такою, що прийняла спадщину, так як не була зареєстрована із спадкодавцем за однією адресою на день відкриття спадщини.

Враховуючи все вищенаведене, беручи до уваги те, що заявник ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, які б підтверджували спільне проживання заявника та спадкодавця на момент смерті, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, у суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, що містяться у матеріалах справи, оскільки такі узгоджуються між собою з відомостями, які містяться в долучених до справи доказах.

Відтак, суд вважає, що заяву слід задоволити.

Керуючись ст. 81, 89, 259, 263-265, 268, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із тіткою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Колодруби, Миколаївського району Львівської області, на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Заінтересована особа приватний нотаріус Стрийського нотаріального округу Львівської області Максимович Ольга Ярославівна, місцезнаходження: вул. Листопадового Чину, 5-а, м. Миколаїв, Стрийський район, Львівська область, 81600.

Повний текст рішення складено 29.05.2025.

Суддя Головатий А.П.