Справа № 191/762/24
Провадження № 2/191/261/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Окладнікової О.І.,

за участі секретаря судового засідання Заламай О.Ю.,

представника позивача адвоката Марухевича В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит,

ВСТАНОВИВ:

23.02.2024 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся позивач із позовною заявою до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит №946 від 23.08.2013 року у розмірі 632617,07 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що 23 серпня 2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит №946, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 290000,00 грн. на придбання майнових прав на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав б/н від 23.08.2013 року, зі сплатою 16,0% річних за користування кредитом, в порядку, на умовах та в строки, визначені договором, строком на 180 місяців з остаточним поверненням кредиту не пізніше 23.08.2028 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань, між ПАТ «Державний ощадний банк України», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №1 від 23 серпня 2013 року, згідно якого останній поручився перед кредитором боржника ОСОБА_1 за виконання нею свого обов`язку щодо повернення суми кредиту, нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій.

Станом на 06.02.2024 року в результаті невжиття відповідачами заходів щодо погашення боргу перед позивачем, наявна заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 946 від 23.08.2013 року, яка складає 632617,07 гривень, у тому числі:

- прострочений борг за кредитом за період з 03.11.2014 по 06.02.2024 - 282919,25 (двісті вісімдесят дві тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять гривень 25 копійок) гривень;

- прострочені відсотки за користування кредитом за період з 05.10.2014 по 28.01.2018 - 148126,49 (сто сорок вісім тисяч сто двадцять шість гривень 49 копійок) гривень;

- інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з листопада 2014 по лютий 2022 - 42780,65 (сорок дві тисячі сімсот вісімдесят гривень 65 копійок) гривень;

- інфляційні витрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з серпня 2014 по лютий 2022 - 118375,61 (сто вісімнадцять триста сімдесят п`ять гривень 61 копійка) гривень;

- три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.11.2014 по 23.02.2022 - 12894,31 (дванадцять тисяч вісімсот дев`яносто чотири гривні 31 копійка) гривень;

- три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 23.02.2022 - 27520,76 (двадцять сім тисяч п`ятсот двадцять гривень 76 копійок) гривень. Виниклу заборгованість позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку, а також просить покласти на них судові витрати.

Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» територіальну підсудність Жовтневого районного суду м. Луганська визначено за Троїцьким районним судом Луганської області.

Згідно з розпорядженням Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», територіальну підсудність Троїцького районного суду Луганської області визначено за Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 29.02.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 22.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у сьогоднішньому судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити.

Відповідачі до судового засідання повторно не з`явилися, причину неявки та своїх зауважень суду не повідомили, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження.

Представник відповідача адвокат Березовський Ю.В. заявляв клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції під час трансляції із Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області та Господарського суду Полтавської області, про що судом було постановлено відповідну ухвалу та заброньовано зал судових засідань в Господарському суду Полтавської області. Однак, у судове засідання, призначене 12.05.2025 року о 10:00 годині представник відповідача до залу судових засідань в Господарському суду Полтавської області повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, надавши їм оцінку, вважає, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Крім того, згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 23 серпня 2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит №946, згідно якого позичальник отримала кредит в розмірі 290000,00 грн. для придбання майнових прав на об`єкт нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав терміном на 180 місяців, зі строком остаточного погашення не пізніше 23.08.2028 року. За користування кредитом позичальник зобов`язана сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 16,0% річних, крім того зобов`язується належним чином використовувати та повернути кредит (а.с.44-47).

Згідно з копією договору поруки №1 від 23 серпня 2013 року, укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , поручитель ОСОБА_2 зобов`язався безумовно, безвідклично та безоплатно солідарно з боржником відповідати перед кредитором за виконання зобов`язань, у тому числі того, що виникне в майбутньому відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього (а.с.62-63а).

Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або в повному обсязі.

Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлене договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з п. 3.9.1 договору про іпотечний кредит від 23.08.2013 року, банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або поручителем взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором та/або документами забезпечення та/або іншими договорами, укладеними позичальником з банком, вимагати дострокового повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим договором), у тому числі, але не виключно у разі затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом, інших платежів за цим договором та 3 календарні місяці.

Відповідно до ч.2. ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі №6-116-цс13, у разі прострочення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст.1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

З 24 лютого 2022 року, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19 такого змісту:

- період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем);

- у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Згідно з розрахунком заборгованості, відповідач ОСОБА_1 належно не виконувала свої зобов`язання за договором про іпотечний кредит №946 від 23 серпня 2013 року, внаслідок чого станом на 06.02.2024 року виникла заборгованість, яка становить 632617,07 гривень, у тому числі: прострочений борг за кредитом за період з 03.11.2014 року по 06.02.2024 року - 282919,25 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом за період з 05.10.2014 року по 28.01.2018 року - 148126,49 грн.; інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з листопада 2014 року по лютий 2022 року - 42780,65 грн.; інфляційні витрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період із серпня 2014 року по лютий 2022 року - 118375,61 грн.; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.11.2014 року по 23.02.2022 року - 12894,31 грн.; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 23.02.2022 року - 27520,76 грн. (а.с.10-14).

Наданий розрахунок заборгованості позивача суд приймає до уваги, оскільки останній відповідає нормам закону. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачами не спростований.

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» вже звертався до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит. Заочним рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 14.12.2017 року по цивільній справі №433/1892/17 (провадження №2/433/989/17) за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги АТ «Ощадбанк» були задоволені в повному обсязі (а.с.64-65).

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 02.11.2018 року по цивільній справі №433/1892/17 (провадження №2-п/433/15/18) заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Троїцького районного суду Луганської області від 14 грудня 2017 року у цивільній праві №433/1892/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

Постановою Луганського апеляційного суду від 26.12.2018 по справі №433/1892/17 (22-ц/810/426/18) апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Троїцького районного суду Луганської області від 02 листопада 2018 року скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Остаточне судове рішення у вказаній справі у ЄДРСР відсутнє.

Відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року №376, Троїцька територіальна громада знаходить у вказаному переліку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості в солідарному порядку за договором про іпотечний кредит №946 від 23 серпня 2013 року в сумі 632617,07 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачів, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 12, 19, 81, 89, 133, 141, 264, 265, 274 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особи філії -Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (93404, Луганська область, Сєвєродонецький район, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 36, ) заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 946 від 23.08.2013 року у сумі 632617 (шістсот тридцять дві тисячі шістсот сімнадцять) грн. 07 коп., яка складається із: простроченого боргу за кредитом за період з 03.11.2014 року по 06.02.2024 року у сумі 282919,25 грн.; прострочених відсотків за користування кредитом за період з 05.10.2014 року по 28.01.2018 року у сумі 148126,49 грн.; інфляційних втрат за прострочення боргу за кредитом за період з листопада 2014 року по лютий 2022 року у сумі 42780,65 грн.; інфляційних витрат за прострочення відсотків за користування кредитом за період із серпня 2014 року по лютий 2022 року у сумі 118375,61 грн.; трьох процентів річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.11.2014 року по 23.02.2022 року у сумі 12894,31 грн.; трьох процентів річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 23.02.2022 року у сумі 27520,76 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особи філії -Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (93404, Луганська область, Сєвєродонецький район, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків,36, ) судовий збір в розмірі 9489 (дев`ять тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) грн. 25 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Повне рішення складено 23.05.2025 року.

Суддя О.І. Окладнікова