Провадження № 2/0274/656/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"23" травня 2025 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого - судді Хуторної І. Ю.,

з участю секретаря Дерманської О. В.,

учасники справи, присутні в судовому засіданні:

позивач ОСОБА_1 , його представник адвокат Попов І. В.,

відповідачка ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради про усунення перешкод участі у вихованні дитини, встановлення порядку участі батька у вихованні дитини, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Суть позову

30.12.2024 ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Попова Ігоря Володимировича, звернувся до суду з позовом, у якому просить:

1. Зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати батькові ОСОБА_3 (очевидна описка в заяві) брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини - ОСОБА_3 (очевидна описка в заяві).

2. Визначити ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- друга, четверта субота місяця з 12-00 години до 20-00 години без присутності матері ОСОБА_2 , з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька за бажанням дитини,

- перша, третя неділя місяця з 12-00 години до 20-00 години без присутності матері ОСОБА_2 , з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька за бажанням дитини,

- день народження ОСОБА_4 з 14-00 години до 18-00 години кожен парний рік без присутності матері ОСОБА_2 ,

- святкові дні кожен парний рік з 12-00 години до 20-00 години без присутності матері ОСОБА_2 , з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька за бажанням дитини,

- відпочинок дитини з батьком на території України, з урахуванням стану здоров`я дитини, без присутності матері у літній час: перша половина червня - 10 днів, друга половина липня 15 днів, перша половина серпня 15 днів з 11-00 години першого дня вказаного періоду до 20-00 год. останнього дня вказаного періоду, без присутності матері, з повідомленням ОСОБА_2 про місце перебування доньки ОСОБА_4 ,

- другу половину осінніх, зимових та весняних шкільних канікул з 11-00 годину першого дня вказаного періоду до 20-00 години останнього дня вказаного періоду, без присутності матері, з урахуванням стану здоров`я дитини, з повідомленням ОСОБА_2 про місце перебування доньки ОСОБА_4 .

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Повивач є батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З матір`ю дитини - відповідачкою ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі ніколи не перебував, хоча дитину визнав своєю одразу після народження. Позивач як батько завжди мав на меті здійснювати свої права та обов`язки щодо дитини, турбуватись про неї, піклуватись про її життя, однак відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дочкою та не дозволяє йому

Позивач звернувся до служби у справах дітей і рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 10 лютого 2022 року №31 було визначено його участь у вихованні дочки наступним чином: кожної суботи та неділі з 12-00 до 15-00 годин у присутності матері.

З лютого 2022 року до листопада 2024 року відповідачка частково виконувала рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради, проте не надавала батькові можливість для спілкування з дитиною у її відсутність.

Зустрічі позивача з дитиною проходили у квартирі відповідачки, вони разом з дитиною малювали, грались в дитячі іграшки та ігри для її розвитку. У нього з дитиною склались приємні родинні відносини, дочка називала його батьком, вони разом цікаво та весело проводили час. Весь цей час позивач матеріально допомагав відповідачці і надавав їй кошти (крім регулярної сплати аліментів за рішенням суду).

Однак, останнім часом відповідачка почала систематично вимагати сплати їй коштів, в іншому випадку - погрожувала припинити можливість спілкування з донькою. Зокрема, 23 та 24 листопада 2024 року (дні, визначені рішенням виконавчого комітету міської ради), коли позивач намагався поспілкуватись зі свою донькою, відповідачка перешкодила цьому, посилаючись на недостатню матеріальну допомогу з боку відповідача. Неправомірні дії відповідачки зафіксовані працівниками поліції на нагрудні камери.

Законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди.

Заперечення відповідачки

Відзив на позовну заяву не надходив. Відповідача у судовому засіданні частково визнала позовні вимоги. Вона погоджується на побачення батька із дочкою у вихідні по кілька годин але з урахуванням денного сну дитини та потреби у дієтичному харчуванні.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 06.02.2025 відкрито провадження у справі, у органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради суд витребував висновок щодо розв`язання спору.

Прокольною ухвалою суду від 06.03.2025 закрито підготовче провадження.

У судовому засіданні позивач частково підтримав позов, просить встановити дні побачення із дитиною як визначив орган опіки та піклування у своєму висновку, оскільки він працює водієм і часто в дні побачень може бути на роботі. Яке ставлення на цей час до нього дочки він не знає, оскільки з тим, щоб не виникало конфліктів та справа в суді він не відвідував дочку. На день народження намагався привітати та телефонував на вайбер відповідачці, проте та не відповіла. Подарунку дитині не дарував. Він проживає із матір`ю та сестрою у двокімнатній квартирі. Кімната на цей час не облаштована окремим місцем для сну дитини, оскільки не було потреби. Окремої кімнати для дитини немає. Підтвердив, що відповідачка просила гроші на ліки дитині, але він відмовив із тих причин, що відповідачка перед тим отримала аліменти. Коли він забирав дитину, то вони гуляли в дворі, були в дитячій кімнаті. Щодо відвідування його місця проживання та часу із ним у свята та вихідні, то це відбуватиметься лише за бажанням дитини. Коли він перебував на роботі, у від`їзді, то він в ті дні дитину не відвідував.

Відповідачка у судовому засіданні пояснила, що вона не має заперечень проти побачень батька із дитиною у вихідні. Щодо спільного часу на день народження дитини, то їй це видається незрозумілим, оскільки дитина дорослішатиме та матиме бажання святкувати день народження із друзями. Нехай приходить до дитини та святкує із нею день народження. Щодо спільного проведення часу у літній період та період канікул вона категорично заперечила. Дитина відвідує садочок та не має канікул. Крім того, дитина, зважаючи на її вік, ще потребує особливого догляду. Не зрозуміло як позивач такий догляд надаватиме. Він не має умов для проживання з дитиною. Позивач не жив із дитиною. Батьківство він визнав лише коли вона пред`явила позов до суду та була проведена експертиза. Також звернула увагу, що дитина має проблеми зі здоров`ям та потребує дієтичного харчування. Проте батько такого режиму не буде дотримуватися. Крім того, дитина має денний сон та цей факт також має бути врахований. Щодо того, що вона не дала дитину, то вона у той час була на роботі. Перед тим дитина хворіла та вона потребувала коштів на купівлю антибіотиків. Вона просила позивача надати кошти, проте той відмовив. Вона має двох дітей та працює на двох роботах. Позивач не має інших дітей та здійснює міжнародні перевезення. Він мав кошти на ліки, проте не дав дитині. Розмір аліментів складає близько 2500 грн. У дитини було день народження, проте він її не привітав. Крім того, після того як позивач двічі викликав поліцію, дочка має на нього образу. Також зауважила, що позивач не в усі дні, які були визначені органом опіки та піклування приходив до дитини.

Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 10 лютого 2022 року № 31 ОСОБА_1 визначено способи участі у вихованні доньки ОСОБА_4 наступним чином: кожну суботу та неділю з 12 до 15-00 год у присутності матері (а.с. 13).

Відповідно до довідки ТОВ «Ш.С.Г.» від 25.11.2024 ОСОБА_1 з 10.04.2023 працює на підприємстві на посаді водія автотранспортних засобів. Його дохід за період із 10.04.2023 до 31.10.2024 склав 199 800 грн, що також доводиться звітом про відрахування та виплати (а.с. 14, 15-16).

Відповідно до характеристики директора ТОВ «Ш.С.Г.» ОСОБА_1 характеризується позитивно, як тактовний, ввічливий та уважний. Він не допускав порушень трудової дисципліни, неодноразово нагороджувався грошовими та іншими подарунками (а.с. 21).

Відповідно до довідок лікарів психіатра та нарколога, ОСОБА_1 на обліку в наркологічному кабінеті не перебуває, за психіатричною допомогою не звертався.

Із рапортів від 23.11.2024 та 24.11.2024 вбачається, що ОСОБА_1 звертався до Бердичівського РВП із заявами у яких вказував, що колишня дружина відмовляє в побаченні із дочкою ОСОБА_5 , просив прибути на виклик (а.с. 18-19).

На відео зафіксовано прибуття поліцейських за викликом ОСОБА_1 щодо ненадання ОСОБА_6 дитини ОСОБА_7 на побачення із батьком 23.11.2024 та 24.11.2024, спілкування із бабусею дитини та матір`ю. Із відео видно, що відносини між сторонами неприязні. Свою неприязнь до позивача також демонструє бабуся дитини. Звинувачують позивача у тому, що не надав кошти на ліки. Очевидцем частини такого спілкування була дитина (а.с. 20).

Зважаючи на вік дитини (5 років) та наполягання батьків думка дитини щодо вирішення спору у судовому засіданні не з`ясована.

Застосовані норми права

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на виховання дитини. Навпаки, міжнародні договори та національне законодавство гарантують батькам реалізацію принципу рівності щодо виховання дитини.

У відповідності до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

У статті 5 Конвенції про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок наголошено на необхідності вжиття заходів щодо зміни соціальних та культурних моделей поведінки чоловіків і жінок для досягнення викоренення забобонів, звичаїв та всіх інших проявів, що ґрунтуються на ідеї неповноцінності чи зверхності однієї із статей або стереотипності ролі чоловіків і жінок, а також визначення загальної відповідальності чоловіків і жінок за виховання

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (стаття 157 СК України).

Згідно з положеннями частини першої та другої статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Приймаючи рішення в інтересах дитини суд має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства.

Аналіз доводів сторін, висновки суду

Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову із таких підстав

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ОСОБА_2 не перешкоджати батькові брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини.

На підставі наявних у справі доказів - рапортів поліцейський та відеофіксації прибуття поліції за викликом позивача, суд встановив, що відповідачка допустила невиконання рішення органу опіки та піклування від 10.02.2022 та у визначені рішенням дні та час 23.11.2024 та 24.11.2024 не передала дитину батькові.

Відповідачка мотивувала відмову надати дитину тим, що позивач перед тим не надав коштів дитині на ліки.

Між тим, така відмова відповідачки не ґрунтується на законі.

Понесенні матір`ю дитини додаткові витрати на дитину, що пов`язані із хворобою, відповідно до ст. 185 СК України можуть бути примусово стягнуті в судовому порядку.

Також із поведінки сторін у судовому засіданні та з відеозаписів, зроблених поліцейськими, вбачається відсутність належного рівня взаєморозуміння та конструктивного спілкування між сторонами. Свідком таких конфліктних розмов може бути дитина.

У зв`язку з цим суд повністю задовольняє позовну вимогу про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкод батькові ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою та участі у її вихованні, а також утримуватись від негативних висловлювань на адресу батька у присутності дитини.

Щодо вимоги зобов`язати відповідачку не допускати протиправних дій стосовно позивача суд зазначає, що такий спосіб захисту не є ефективним. За вчинення протиправних дій законом передбачена відповідальність, тому захист має здійснюватися шляхом притягнення до відповідальності порушника, а не шляхом зобов`язання не вчиняти протиправних дій.

Щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини.

Позивач просив встановити наступний порядок спілкування з дочкою ОСОБА_8 :

друга та четверта субота місяця з 12:00 до 20:00 год та перша та третя неділя місяця з 12:00 до 20:00 без присутності матері, з можливістю відвідування місця проживання батька за бажанням дитини;

у день народження щороку у парні роки з 14:00 до 18:00;

у святкові дні щороку у парні роки з 12:00 до 20:00;

під час літніх канікул перша половина червня (10 днів), друга половина липня (15 днів), перша половина серпня (15 днів), без присутності матері, з 11:00 першого дня до 20:00 останнього дня відповідного періоду, з обов`язковим повідомленням матері про місце перебування дитини;

другу половину осінніх, зимових та весняних канікул - з 11:00 першого до 20:00 останнього дня відповідного періоду, без присутності матері, з урахуванням стану здоров`я дитини та з повідомленням матері.

Відповідно до частини четвертої, п`ятої та шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 31.03.2025 ОСОБА_1 запропоновано наступний порядок спілкування із донькою ОСОБА_8 : щосуботи із 10 до14-00 год та щонеділі із 16 до 20 години без присутності матері; щороку день народження дитини з участю батька із 14-00 години до 18-00 години, святкові дні, визначені за погодженням між батьками з 10-00 години до 14-00 години.

Суд не повністю погоджується із висновком органу опіки та піклування, вважаючи його необґрунтованим.

Позивач у позові не просив йому побачення з дочкою щосуботи та щонеділі. Попри це, орган опіки та піклування визначив години побачення кожні вихідні. У висновку також не відображено про те чи готовий батько, зважаючи на його режим роботи, щовихідні забирати дитину на побачення. Не відображено прихильність дитини до батька.

Як передбачено ч. 3 ст. 159 СК України, при вирішенні спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини суд враховує: ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, вік дитини, стан її здоров`я, особисту прихильність до кожного з батьків, а також інші обставини, зокрема стан психічного здоров`я батьків, зловживання алкоголем чи наркотиками.

Позивач має позитивну характеристику з місця роботи, не перебуває на обліку у психіатра чи нарколога.

Проте позивач не надав суду доказів належного виконання батьківських обов`язків, зокрема - не продемонстрував системного дотримання порядку побачень, визначеного рішенням органу опіки.

Обидві сторони підтвердили, що позивач не завжди з`являвся на зустрічі з дитиною у визначений час, посилаючись на перебування на роботі.

Позивач пояснив, що він працює далекобійником та не може спланувати свій графік роботи. Доказів про графік його роботи суду не надав.

Також позивач підтвердив, що не надав коштів на ліки для дитини, попри вимоги ч. 1 ст. 185 СК України, яка зобов`язує батьків брати участь у додаткових витратах на дитину в разі її хвороби чи інших особливих обставин.

Крім того, позивач зазначив, що не спілкувався з донькою з моменту відкриття провадження у справі, не привітав її з днем народження та не дарував подарунка.

Такі дії, на переконання суду, свідчать про формальне та несистемне ставлення позивачем до виконання обов`язків батька.

Сторони не надали суду доказів того, що дитина має сталу емоційну прихильність до батька. Також не надано доказів щодо належних умов перебування дитини у позивача. Позивач підтвердив, що не має облаштованого місця для сну дитини у квартирі де він проживає.

Відповідачка надала для огляду суду документи, що підтверджують у дитини наявність захворювань шлунково-кишкового тракту, що потребують спеціального дієтичного харчування.

Позивач не надав пояснень, як саме забезпечить дотримання такого харчування під час перебування дитини з ним.

Також суд враховує, потенційні конфлікти між батьками, і ризики їх перенесення на дитину.

З урахуванням наведеного, а саме: віку дитини, стану її здоров`я, потреби в особливому догляді, денному сні, фактичного ставлення позивача до виконання своїх обов`язків, а також не підтримання позивачем у судовому засіданні частини позовних вимог, суд вважає за доцільне визначити такий порядок побачень:

-друга та четверта субота місяця з 12:00 до 14:00, без присутності матері, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька за бажанням дитини;

-перша та третя неділя місяця з 16:00 до 20:00, без присутності матері, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька за бажанням дитини

-у день народження дитини щороку в парні роки з 14:00 до 18:00 без присутності матері;

-у святкові дні, передбачені статтею 73 КЗпП України щороку в парні роки з 10:00 до 14:00 без присутності матері, з можливістю перебування дитини у батька за її бажанням.

Суд зазначає, у зв`язку з дорослішанням дитини, обраний спосіб участі батька у її вихованні може бути змінений на вимогу будь-якої зі сторін - з урахуванням обставин та потреб дитини.

Керуючись статтями 141, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати батькові - ОСОБА_3 брати участь у вихованні дитини ОСОБА_4 та спілкуванні з нею, не допускати негативних розмов стосовно батька дитини.

Визначити ОСОБА_1 способи участі у вихованні доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме побачення:

- кожної другої та четвертої суботи місяця з 12-00 години до 14-00 години без присутності матері ОСОБА_2 , з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька за бажанням дитини;

- кожної першої та третьої неділі місяця з 16-00 години до 20-00 години без присутності матері ОСОБА_2 , з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька за бажанням дитини;

- день народження ОСОБА_4 - кожен парний рік з 14-00 години до 18-00 години без присутності матері ОСОБА_2 ;

- в святкові дні, визначені статтею 73 Кодексу законів про працю України - кожен парний рік з 10-00 години до 14-00 години без присутності матері ОСОБА_2 , з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, за бажанням дитини.

У задоволенні іншої частини позовних вимоги відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення повного тексту безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 02.06.2025

Суддя І.Ю. Хуторна