Справа № 465/9049/24
Провадження № 2/466/1556/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Зими І.Є.

секретаря судового засідання Васинчик М.О.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування , -

в с т а н о в и в :

14 листопада 2024 року, МТСБУ звернулось до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача кошти в розмірі 17 711,31 грн. як відшкодування в порядку регресу ; понесені витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1 189 грн., а також судовий збір.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що 12 травня 2022 року, о 19 год. 25 хв., в м. Львові, по вул. Торгова, 15, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної швидкості руху, безпечної дистанції, та здійснив зіткнення з транспортним засобом Citroen, д.н.з. НОМЕР_2 , який внаслідок інерційного руху здійснив зіткнення з автомобілем BMW Х3, д.н.з. НОМЕР_3 .

В результаті вказаного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками. На дату скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Галицького районного суду м. Львова від 25.05.2022 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «BMW Х3», д/н НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_2 . Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №48 про оцінку автомобіля «BMW Х3», д/н НОМЕР_3 складає 17 711,31 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля , з метою отримання відшкодування, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №EP-205210594, з терміном дії з 01.08.2021 по 31.07.2022 року.

У зв`язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 16.09.2022 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 11 831,31 грн. Також, МТСБУ 05.10.2022 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 5 880,00 грн.

Статтею 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Також, МТСБУ додатково понесені витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1189,00 грн. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону, після проведення ОСОБА_2 у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 21.09.2022 р. №3-016/20992 МТСБУ звернулось до ОСОБА_1 з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який залишено без задоволення. У зв`язку з чим позивач змучений звернутись до суду.

Ухвалою Франківського районного суду від 28.01.2025 року справу скеровано до Шевченківського районного суду за територіальною підсудністю.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 20.02.2025 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

14.04.2025 року, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що він є учасником бойових дій. З 06.05.2022 року автомобіль Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований та прийнятий на облік до Національної академії сухопутних військ ім. П.Сагайдачного. На момент ДТП у відповідача був техпаспорт на автомобіль, посвідчення водія відповідної категорії та посвідчення УБД, а відтак, договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідачу на дату настання ДТП не потрібен. Відтак, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання представник позивача не з`явився, на адресу суду скерував заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовної заяви, зіславшись на відзив та викладені в ньому аргументи.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою Галицького районного суду м. Львова від 25.05.2022 року, ОСОБА_1 визнано винним, у вчиненні ДТП , яка трапилась 12.05.2022 року у м. Львові по вул. Торгова,15. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки та порушив правила дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України при розгляді справи про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Автомобіль «BMW Х3», д/н НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_2 , цивільно - правова відповідальність якого була застрахована договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс№ЕР-205210594 від 30.07.2021 року.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу «BMW Х3», номерний знак НОМЕР_3 , було завдано механічних пошкоджень, відповідно до чого страхувальник зазнав матеріального збитку.

04.07.2022 року, власник транспортного засобу BMW Х3», номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , звернувся до страховика «МТСБУ» з заявою про настання події.

Відповідно до висновку № 48 експертного товарознавчого дослідження від 19.07.2022 року, «BMW Х3», номерний знак НОМЕР_3 , складає 17 711,31 грн. Зазначена шкода особисто Винуватцем не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №EP-205210594 , з терміном дії з 01.08.2021 по 31.07.2022 року.

У зв`язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 16.09.2022 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 11 831,31 грн. Також, МТСБУ 05.10.2022 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 5 880,00 грн. Даний факт стверджується долученими до матеріалів справи Довідкою №1 від 15.09.202 року, на суму 11,831 31 грн., та Довідкою №2 від 05.10.2022 року на суму 5, 880 грн.

Відповідно до ст. 979 ЦК України та ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми, та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

В силу приписів ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) зроблено висновок, що: Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є учасником бойових дій. (посвідчення НОМЕР_4 , видане 28.02.2017, управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_5 ). Окрім того, згідно надаваних суду копій технічних документів встановлено, що з 06.05.2022 року автомобіль Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований та прийнятий на облік до Національної академії сухопутних військ ім. П. Сагайдачного. На момент ДТП у відповідача був техпаспорт на автомобіль, посвідчення водія відповідної категорії та посвідчення УБД.

Разом з тим, пунктом 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

У Рішенні від 23 грудня 2014 року № 7-рп/2014 у справі № 1-6/2014 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV Конституційний Суд України вказав, що в аспекті конституційного звернення положення пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV зі змінами необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з пунктом 2.2 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 грудня 2018 року у справі № 715/1586/17 (провадження № 61-28576св18).

Враховуючи викладене, оскільки відповідач ОСОБА_1 під час вчинення ДТП (12.05. 2022 року) керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі посвідчення водія та реєстраційного документа на цей транспортний засіб, то він правомірно володів вказаним майном.

Згідно посвідчення серії № НОМЕР_6 , видане управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_5 , відповідач ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових, то відповідно до пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», він був звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Подібні правові висновки щодо звільнення учасників бойових дій від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України на підставі пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наведено в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 521/6088/16-ц (провадження № 61-17101св18), від 21 листопада 2018 року у справі № 336/851/17 (провадження № 61-25433св18).

В свою чергу, підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено виняток щодо права страховика подати регресний позов до водія транспортного засобу, який звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України відповідно до пункту 13.1 статті 13 цього Закону.

При таких обставинах, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 , звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на підставі пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 12.05.2022 за участю відповідача повинно проводитись МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом, у відповідача ОСОБА_1 відсутній обов`язок з відшкодування позивачу, як страховику, матеріальної шкоди в порядку суброгації, отже у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 993, 979, 1166, 1188, 1194 ЦК України, ст. ст. 9, 16, 20, 25, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 3, 5, 29, 13, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст.12,13, 82, 133, 137, 141, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку р

егресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного його тексту, безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, адреса місцезнаходження: м. Київ, Русанівський Бульвар, 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_7 .

Повний текст рішення виготовлено 02 червня 2025 року.

Суддя І. Є. Зима