Справа № 473/6726/24
Провадження №2/472/179/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Маслюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору обміну нерухомого майна дійсним,

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2024 року за підсудністю від Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору обміну нерухомого майна дійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказали, що 10 травня 2000 року між позивачем ОСОБА_1 , який діяв від свого імені та представляючи на біржі інтереси своєї родини, ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_4 , укладений договір №57 обміну нерухомого майна, який відповідно до ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» було оформлено через універсальну товарно сировинну біржу «Номінал», реєстраційний номер 57.

За договором обміну нерухомого майна, відповідачка обміняла належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 змінено на назву « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підставі розпорядження № 136-р від 25.11.2015 р.) на належну ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 змінено на «Героїв України» на підставі розпорядження № 136-р від 25.11.2015 р.).

Згідно п.8 договору обмін нерухомого майна, обмін здійснювався без доплати. Угода двома сторонами виконана у повному обсязі.

17 травня 2000 року на оригіналі договору обміну нерухомого майна, як на правовстановлюючому документі, Вознесенським бюро технічної інвентаризації виконаний реєстраційний напис на підтвердження реєстрації будинку, на праві приватної власності в цілому за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в реєстровій книзі, за реєстровим номером № 4569, що на той час не суперечило чинному законодавству.

До нотаріальної контори для нотаріального посвідчення договору його сторони не зверталися, оскільки в договорі обміну нерухомого майна зазначалося, що договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.

Таким чином, відсутність нотаріального посвідчення договору обміну нерухомого майна перешкоджає позивачам розпоряджатись належним їм майном, тому вони змушені звернутися до суду із вказаним позовом.

Ухвалою від 27 грудня 2024 року у справі відкрито провадження по цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 25 квітня 2025 року призначено справу до судового розгляду.

Позивачі та їх представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник надала до суду заяву в якій просила розглядати справу у їх відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність. Позовні вимоги визнає повністю.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 10 травня 2000 року ОСОБА_1 діючий від свого імені та представляючи на біржі інтереси своєї родини ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , уклали договір обміну нерухомого майна. Всі умови угоди сторонами були виконані, у нотаріуса зазначена угода посвідчена не була.

Дана угода згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» була зареєстрована Універсальною товарно-сировинною біржею «Номінал» в журналі реєстрації договорів з нерухомістю за № 57 від 10 травня 2000 року /а.с.19-20/.

Право власності ОСОБА_4 на обмінюваний житловий будинок належить на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідчений Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області за №217 від 08 червня 1991 року, та зареєстроване в Вознесенському МБТІ за №4569 від 26 квітня 2000 року.

Право власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 на обмінювану квартиру належить на підставі Свідоцтва на право власності на житло, видане органом приватизації Вознесенської міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням від 19 січня 1998 року за №8236.

На підставі розпорядження Вознесенського міського голови від 25 листопада 2015 року №136-р «Про перейменування вулиць, провулків на території м. вознесенська, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму» вулицю Щорса перейменовано у вулицю Михайлівська.

24.10.2024 року Державний реєстратор прав на нерухоме майно Пухтій С. розглянувши заяву від 22.10.2024 за реєстраційним номером 63576693 відмовив у вчиненні реєстраційної дії про що надав рішення № 75733099 у зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.10.2024 року № 398081727, житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 - відомості відсутні.

Всі істотні умови договору обміну нерухомого майна були виконані, сторони обмінялися житловими будівлями без доплат, але нотаріально посвідчено не було.

Отже, відсутність нотаріального посвідчення договору обміну нерухомого мана перешкоджає позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 набути право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Оскільки правовідносини виникли між сторонами в період дії Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, суд, враховуючи положення п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вважає, що на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, чинного на час укладення договору.

Приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 241 ЦК УРСР встановлено, що за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупець майна, яке він одержує.

За ст. 242 ЦК УРСР до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.

Відповідно до т. 224 ЦК УРСР за договором купівлі продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з вимогами ст. 227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням.

Згідно ст. 15 Закону України "Про товарні біржі" в редакції, яка діяла на час укладання договору обміну нерухомого майна, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, та пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується.

Відповідно до ст.ст. 128, 153 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

На даний час біржа ліквідована як юридична особа. За таких обставин позивачі позбавлені можливості нотаріального посвідчення угоди. З моменту укладання договору позивачі користувалися придбаним житловим будинком.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною.

Разом з тим, позовна вимога позивачів про визнання дійсним договору обміну нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та зареєстрований Універсально товарно-сировинною біржею «Номінал» від 10 травня 2000 року за реєстровим номером № 57, є неповною та підлягає модифікації, оскільки на переконання суду закон не надає суду можливості відмовляти в задоволенні позову з підстав обрання неправильного (неефективного) способу захисту порушеного права, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

З огляду на вказане, суд вважає що є необхідність в уточненні позовної вимоги, при цьому сама позовна вимога щодо визнання угоди дійсною є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору обміну нерухомого майна дійсним- задовольнити.

Визнати дійсним договір обміну нерухомого майна № 57 від 10 травня 2000 року, який укладений на Універсальній товарно-сировинній біржі «Номінал» між ОСОБА_1 , який діяв від свого імені та представляв інтереси своєї родини ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з однієї сторони, та ОСОБА_4 з іншої сторони про обмін житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 травня 2025 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський