Справа № 461/9041/24
Провадження № 6/461/104/25
УХВАЛА

22.05.2025 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Александрович М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2025, ухваленого за результатами розгляду цивільної справи № 461/9041/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Лубоцької Наталії Іванівни, до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

встановив:

I. Фактичні обставини справи, суть заяви та дані про особу, яка її заявила, суть питання, яке вирішується судом

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою у якій просить відстрочити виконання судового рішення Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2025, ухваленого за результатами розгляду цивільної справи № 461/9041/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Лубоцької Наталії Іванівни, до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, строком до 23.04.2026.

Обґрунтовуючи подану заяву, ОСОБА_1 зазначає, що від виконання судового рішення вона не ухиляється, однак сплатити суму боргу одноразовим платежем не має можливості. Вказує, що її скрутне матеріальне становище зумовлене необхідністю самостійного утримання неповнолітніх дітей, без отримання аліментів або іншої фінансової підтримки від їхнього батька; невеликим доходом за основним місцем роботи (в межах 24200 грн - 26500 грн, що залежить від додаткових виплат, таких як матеріальна допомога, компенсації, відпускні), фінансовими витратами на оплату навчання доньки та значними витратами на комунальні послуги, які оплачує самостійно.

19.05.2025 від представника Акціонерного товариства «Ідея Банк» - Лубоцької Н.І. надійшли письмові заперечення на заяву про відстрочення судового рішення. Представник просить повернути заяву без розгляду або відмовити у її задоволенні. Вказує, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.04.2025, заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2025 задоволено частково. Розстрочено виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2025, ухваленого за результатами розгляду цивільної справи № 461/9041/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Лубоцької Наталії Іванівни, до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, шляхом проведення щомісячної сплати коштів у розмірі 18317 грн 98 коп., з моменту набрання ухвали суду щодо розстрочки виконання рішення законної сили (загальна сума заборгованості становить 219815 грн 72 коп. та складається із заборгованості за кредитним договором у розмірі 216567 грн 21 коп. та витрат пов`язаних зі сплатою судового збору 3248 грн 51 коп.) до 31 (30) числа кожного місяця. Таким чином, за твердженнями представника позивача, Поборежник Є.В. вже використала надане ст. 435 ЦПК України право, а одночасне розстрочення та відстрочення судового рішення законом не передбачено. Лубоцька Н.І., яка діє в інтересах Акціонерного товариства «Ідея Банк», вважає, що повторне звернення ОСОБА_1 до суду у порядку ст. 435 ЦПК України є зловживанням процесуальними правами.

Згідно ч. 2 ст. 435 ЦПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у відповідності до ст.128 ЦПК України, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку електронного документу до електронного кабінету відповідного учасника справи.

Відповідно до частин 6,7 ст.14 ЦПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Днем вручення судової повістки є: день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (ч.8 п.2,4 ст.128 ЦПК України.

Зважаючи на наявність у матеріалах справи даних про вжиття судом заходів щодо належного повідомлення учасників процесу, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає, за можливе проводити розгляд справи у відсутності осіб, які не з`явилися у судове засідання.

II. Мотиви та висновки суду, а також положення закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу

За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання (ч.1 ст. 435 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч.5 ст. 435 ЦПК України).

Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи № 461/9041/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Лубоцької Наталії Іванівни, до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, суд приходить до висновку, що заява боржника про відстрочення виконання судового рішення задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду (пункт 9 частини 3 статті 129 Конституції України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч.1 ст. 18 ЦПК України).

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується зокрема на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Аналіз змісту наведених конституційних положень та законодавчих норм в їх сукупності дає підстави для висновку, що відстрочення або розстрочення виконання рішення суду можливе лише за наявності виняткових обставин, що роблять виконання рішення суду неможливим або значно утрудненим у певний період часу, доведених належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові від 02.10.2024 року Верховний Суд у цивільній справі №914/1663/23, відстрочення виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду (судова дискреція або "суддівський розсуд"), яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав. При вирішенні питання про відстрочку виконання судового рішення враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 07.04.2025 посилаючись на ті ж обставини, що і в заяві про відстрочення судового рішення, зверталась до суду із заявою у якій просила розстрочити виконання судового рішення Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2025, ухваленого за результатами розгляду цивільної справи № 461/9041/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Лубоцької Наталії Іванівни, до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.04.2025, вищевказану заяву відповідача про розстрочення виконання судового рішення Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2025 задоволено частково. Розстрочено виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2025, ухваленого за результатами розгляду цивільної справи № 461/9041/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Лубоцької Наталії Іванівни, до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, шляхом проведення щомісячної сплати коштів у розмірі 18317 грн 98 коп., з моменту набрання ухвали суду щодо розстрочки виконання рішення законної сили (загальна сума заборгованості становить 219815 грн 72 коп. та складається із заборгованості за кредитним договором у розмірі 216567 грн 21 коп. та витрат пов`язаних зі сплатою судового збору 3248 грн 51 коп.) до 31 (30) числа кожного місяця.

Таким чином, за результатами поданої відповідачем заяви у порядку статті 435 ЦПК України вже було застосовано відповідний механізм, який дозволить ОСОБА_1 при наявності об`єктивних обставин, які ускладнюють виконання рішення суду, здійснити його виконання частинами упродовж встановленого терміну. Водночас, відстрочення ухвалення судового рішення про яке клопоче відповідачка за своєю суттю має на меті відтермінування виконання рішення на певний строк. Суд звертає увагу ОСОБА_1 на те, що згідно ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Таким чином, зважаючи на наявність ухвали суду про розстрочення виконання судового рішення терміном на один рік, заява відповідача про відстрочення виконання судового рішення задоволенню не підлягає. Крім того, суд наголошує, що прямої вказівки щодо неможливості одночасного застосування відстрочення та розстрочення судового рішення норми процесуального законодавства не передбачають, заразом таке застосування має враховувати інтереси як відповідача, так і позивача, тобто якщо судове рішення було відстрочено на певний термін, суд може надалі розстрочити його виконання, однак таке можливо лише в межах строку, який не перевищує одного року.

Керуючись ст.ст. 353, 435 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2025, ухваленого за результатами розгляду цивільної справи №461/9041/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Лубоцької Наталії Іванівни, до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 22 травня 2025 року.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький