СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21995/24

пр. № 2/759/1076/25

23 травня 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва, в особі судді Сенька М.Ф., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди

встановив:

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Лукомського П.В. звернувся до суду із позовом, з урахуванням збільшення позовних вимог, до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди у розмірі 638 788,45 грн.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 завдала позивачу майнову шкоду внаслідок неправомірного виселення його з квартири АДРЕСА_1 та в подальшому невиконання нею постанови апеляційного суду у справі № 759/18167/18, якою визнано ОСОБА_3 колишнім членом сім`ї відповідачки та зобов`язано ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) ОСОБА_6 не чинити перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 25.10.2024, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву в якому заперечила проти позову, пославшись на те, що укладення договору оренди ніяк не пов`язано з невиконанням рішення суду від 25.08.2021 у справі № 759/18167/18.

Позивач скористався правом на відповідь на відзив, за якою позиція позивача щодо спору залишилась незмінною.

Дослідивши матеріали справи суд знаходить за необхідне задовольнити позов частково з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_7 проживав з відповідачкою спільно до 15.09.2018 і є колишнім членом її сім`ї, а отже позбавлення його права на житло є незаконним.

Постановою Київського апеляційного суду від 25.08.2021 у справі № 759/18167/18, судом апеляційної інстанції встановлено, що у листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8 ( ОСОБА_2 ) про зобов`язання припинити чинити перешкоди йому у користуванні квартирою АДРЕСА_1 . У цій справі судом встановлено, що позивач проживав в квартирі АДРЕСА_1 до 15.09.2018 року і відповідачка не заперечувала протягом 8-ми років проти проживання позивача в квартирі і була згідна з проживанням позивача у квартирі. 15.09.2018 відповідачка змінила замки, чим позбавила ОСОБА_1 житла й остання визнала цей факт в судовому засіданні. Відтак колишній член сім`ї (позивач ОСОБА_1 ) не втратив право користування квартирою після 15.09.2018 і має таке право, тому колегія суддів апеляційного суду позов ОСОБА_1 задовольнила частково та зобов`язала ОСОБА_8 ( ОСОБА_2 ) не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

13.09.2021 Святошинський районний суд м. Києва видав виконавчий лист

№ 759/18167/18, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, проте боржниця ОСОБА_2 ( ОСОБА_8 ) повністю проігнорувала звернення державного виконавця.

06.08.2024 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в якій зазначено, зокрема, що рішення суду у справі № 759/18167/18 станом на 06.08.2024 не виконано й направлено до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

У зв`язку з неправомірними діями відповідачки, а саме позбавлення його права на житло, позивачу довелося орендувати квартиру квартиру АДРЕСА_3 з 09.05.2020 року по теперішній час, що підтверджується договором оренди квартири від 09.05.2020, укладеним між ОСОБА_11 та ОСОБА_1 (далі - договір оренди) та додатковими угодами до нього, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до договору оренди від 09.05.2020 орендна плата складає 9000 грн за один місяць оренди. Згідно з додатковою угодою №2 сторони домовились встановити з 15.12.2021 новий розмір орендної плати - 12000 грн за один місяць. Додатковою угодою №3 з 20.12.2022 сторонами встановлено орендну плату у розмірі 10000 грн на місяць. Додатковою угодою №4 сторонами визначено, що з 01.12.2023 орендна плата становить 12000 грн за один місяць. Додатковою угодою №5 встановлено з 31.07.2024 орендну плату у розмірі 17000 грн за один місяць.

Твердження відповідачки у відзиві на позовну заяву, що укладення договору оренди ніяк не пов`язано з невиконанням рішення суду від 25.08.2021 у справі № 759/18167/18, суд не бере до уваги, оскільки згідно з матеріалами справи та встановлених фактів у справі № 759/18167/18, укладення договору оренди квартири позивачем має прямий наслідковий зв`язок з діями (бездіяльністю) відповідачки, які виражені у перешкоді користуватися квартирою АДРЕСА_1 та в подальшому невиконанні рішення суду у справі № 759/18167/18, в якій встановлено судом факт спільного проживання подружжя до вересня 2018 року та факт того, що колишній член сім`ї (позивач ОСОБА_1 ) не втратив право користування квартирою і має таке право.

Тобто зазначені вище факти, встановлені у справі № 759/18167/18, є преюдиційними обставинами, згідно з частиною п`ятою ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до постанови у справі № 759/18167/18 судом встановлено, що право на користування квартирою (фактично житлове право) ОСОБА_1 порушене починаючи з 15 вересня 2018 року і не відновлене до цього часу.

Судом встановлено, що таке правопорушення має триваючий характер, адже ОСОБА_2 незаконно позбавила ОСОБА_1 права на житло і не відновила це право ні в добровільному, ні в примусовому порядку, у зв`язку з чим внаслідок такої протиправної поведінки він вимушений нести збитки у вигляді орендної плати за житло.

Доказів на підтвердження зворотнього в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України в розпорядження суду, зокрема, відповідачкою, не надано.

Суд відхиляє докази ОСОБА_2 з огляду їх неналежності і недопустимості.

Отже, позивачем доведено, що між майновою шкодою, яка виникла у нього у зв`язку з неправомірними діями відповідачки, зокрема у перешкоджанні ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , існує прямий причинний зв`язок, який полягає у необхідності орендувати квартиру для проживання.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом статті 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини боржника. Наявність перших трьох із зазначених елементів доводиться особою, яка звернулася з вимогою про відшкодування збитків.

Відповідно до умов договору оренди та додаткової угоди від 01.11.2020 сума орендної плати з 09.05.2020 по 31.12.2021 становила 9000 грн. за один місяць. Згідно з додатковою угодою № 2 з 15.12.2021 - орендна плата була встановлена сторонами у розмірі 12000 грн. за один місяць. Додатковою угодою №3 з 20.12.2022 встановлено орендну плату у розмірі 10000 грн. за один місяць. Додатковою угодою №4 визначено, що з 01.12.2023 орендна плата становить 12000 грн. за один місяць. Додатковою угодою №5 встановлено з 31.07.2024 орендну плату у розмірі 17000 грн. за один місяць

Відповідно позивачем за період з 09.05.2020 по 15.12.2021 витрати на оренду житла склали 171 000 грн; з 15.12.2021 по 20.12.2021 витрати позивача на оренду житла склали 144 000 грн; з 20.12.2022 по 01.12.2023 витрати позивача на оренду житла склали 110 000 грн; з 01.12.2023 по 01.08.2024 витрати позивача на оренду житла склали 96 000 грн; з 01.08.2024 по лютий 2025 витрати позивача на оренду житла склали 119 000. Загальна сума витрат позивача на оренду житла згідно з умовами договору, копія якого знаходиться в матеріалах справи, з 09.05.2020 по лютий 2025 року становить 640 000 грн.

Згідно з наданими ОСОБА_1 доказами, останнім фактично було витрачено на оренду квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується інформацією АТ КБ ПРИВАТБАНК про окремі операції по картці/рахунку ОСОБА_1 №MOPI72105319TO3V від 06.09.2024 за період 01.05.2020-06.09.2024 ОСОБА_1 сплачено ОСОБА_11 420 405 грн. 34 коп.; 15.09.2024 року ОСОБА_1 переказано ОСОБА_11. 17 058 грн. 42 коп., що підтверджується платіжними інструкціями АТ КБ ПРИВАТБАНК від 15.09.2024; згідно з інформацією про окремі операції по картці/рахунку ОСОБА_1 від 13.02.2025 за період з 01.10.2024-13.02.2025 ОСОБА_1 сплачено ОСОБА_11 75 878,08 грн., та згідно з випискою АТ КБ ПРИВАТБАНК №33NBMBHJ76TEAJR7 від 13.02.2025 ОСОБА_1 сплачено на рахунок ОСОБА_11 17 547, 74 грн.

Крім того, згідно з розпискою власниці орендованої квартири ОСОБА_11 від 18.09.2024, ОСОБА_1 понесено витрати за договором оренди за період 09.05.2020-17.08.2020 - 27 000 грн., з 15.05.2020-15.10.2020 - 9000 грн., 16.10.2021-18.03.2022 - 60 000 грн., 14.07.2023-14.08.2023 - 12 000 грн.

Загальна фактична сума витрат за оренду квартири ОСОБА_1 за період з 09.05.2020 по 13.02.2025 ОСОБА_11 становить 638 889 грн. 58 коп., що підтверджується належними та достатніми доказами.

Отже, сума орендної плати, яка сплачена позивачем за період з 25.08.2021 (дати ухвалення постанови Київського апеляційного суду) до лютого 2025 року становить: період з 25.08.2021 до 15.12.2021 витрати на оренду житла склали 33 600 грн, яка вирахувана як 9000,00 (щомісячна орендна плата) : 30 (днів) = 300 грн за день, 7 днів серпня 2021 х 300 грн = 2100 грн за серпень; 9000 грн х 3 місяці (вересень, жовтень, листопад 2021 року) = 27000 грн, 300 х 15 днів грудня 2021 = 4500 грн.; з 15.12.2021 до 20.12.2022 витрати позивача на оренду житла склали 144 000 грн; з 20.12.2022 до 01.12.2023 витрати позивача на оренду житла склали 110 000 грн; з 01.12.2023 до 01.08.2024 витрати позивача на оренду житла склали 96 000 грн; з 01.08.2024 по лютий 2025 витрати позивача на оренду житла склали 119 000 грн. Загальна сума витрат позивача з 25.08.2021 до лютого 2025 року становить 502600,00 грн, з них підтверджені - 500889,58 грн.

Тому позов в частині стягнення майнової шкоди підлягає задоволенню відповідно до наведених вище висновків суду в сумі 500889 грн 58 коп.

Суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення плати за комунальні послуги, оскільки позивачем не надано доказів - рахунків відповідних комунальних послуг за весь спірний період й, відповідно, не надано доказів оплати ним саме цих рахунків.

Також, в порядку ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 5008,89 грн.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача було надано суду копію Договору №2/07-24 про надання правової допомоги від 09.07.2024; копію Додаткової угоди № 3 від 09.09.2024 до Договору № 2/07-24 про надання правової допомоги; копію Акту виконаних робіт (наданих послуг) №5-7 від 05.03.2025, копія Рахунку на оплату № від 05.03.2025 р. Відповідно до цих доказів позивач поніс витрати на правничу допомогу/адвокатські послуги: надання усної консультації клієнту з приводу правового регулювання та судової практики щодо можливості відшкодування завданої шкоди, вивчення та правовий аналіз наданих клієнтом документів, договорів, платіжних доручень, вивчення та аналіз актуальної судової практики, підготовка та направлення адвокатських запитів з метою формування доказової бази, підготовка та направлення клієнту для погодження проєктів позовної заяви до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, подання позовної заяви до суду, вивчення та правовий аналіз відзиву на позовну заяву, узгодження позиції з клієнтом, підготовка та направлення відповіді на відзив у справі 759/21995/24, підготовка та подача до суду заяви про збільшення позовних вимог у справі 759/21995/24.

Врахувавши складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також враховуючи, що позов задоволено частково та відповідно покладення на сторони судових витрат пропорційно розміру задоволених вимог, дійшов висновку про необхідність зменшення позивачу розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з відповідачки на користь позивача 23520,00 грн. витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13, 19, 77-81, 259, 263-265, 274, 279, ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) шкоду в розмірі 500889,58 грн., судовий збір в розмірі 5008,89 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 23520,00 грн., а всього 529418 (п"ятсот двадцять дев"ять тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 47 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Сенько М.Ф.