Справа №538/868/25
Провадження по справі №2/538/628/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року м.Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Кунець М.Г.,

за участю секретаря судового засідання Дугніст А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківецьке» про стягнення невиплаченої орендної плати за оренду землі,

в с т а н о в и в :

І. Стислий виклад позиції сторін.

1.1. ОСОБА_1 просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю«Харківецьке» заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2022 рік в розмірі 7 628 гривень 79 копійок, а також судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 листопада 2022 року їй належить земельна ділянка на території Харківецького старостату Лохвицької ОТГ Миргородського району Полтавської області, площею 3,59 га, кадастровий номер земельної ділянки: :00:003:0552, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства.

Вказана земельна ділянка була предметом договору оренди землі від 10 лютого 2015 року, укладеного між ОСОБА_2 , спадкоємицею якої є позивачка, та ТОВ «Харківецьке».

Договір оренди укладений на сім років. Орендна плата складає 6 827,65 грн. за рік оренди.

Відповідач, використовувавши земельну ділянку протягом 2022 року, не виплатив орендну плату, а звернення до останнього з вимогою виплати орендної плати так і залишалися не виконаними.

Тому, позивачка змушена звернутися до суду.

1.2. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого вважають заявлений позов необґрунтованим.

У відзиві представник вказує, що дійсно між сторонами було укладено Договір оренди землі від 10.02.20215, згідно з умовами якого розмір орендної плати складає 6827,65 грн.

Договір укладено між сторонами на сім років, тобто до 09.02.2022 (включно).

Твердження позивачки щодо невиплати орендної плати за 2022 рік не відповідають дійсності, так як після закінчення строку дії договору, відповідач не користувався земельною ділянкою позивачки.

Після закінчення 09.02.2022 строку дії Договору, відповідач 12 грудня 2022 року виплатив позивачці орендну плату за користування земельною ділянкою за період 01.01.2022-09.02.2022, шляхом банківського переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок, відкритий в АТ Комерційний банк «Приватбанк», реквізити якого були надані безпосередньо позивачкою.

До того ж, відповідач виплатив позивачці орендну плату за користування земельною ділянкою протягом 40 календарних днів 2022 року майже у 3 рази більше, визначеного розміру 1 793,88 грн., що свідчить про виконання відповідачем своїх зобов`язань з виплати орендної плати за користування земельною ділянкою відповідно до умов укладеного Договору.

Таким чином, у відповідача відсутня будь-яка заборгованість перед позивачкою з виплати орендної плати за користування земельною ділянкою протягом 40 календарних днів 2022 року, тому просить у позові відмовити.

Позивачем відповідь на відзив на позовну заяву не подавалася.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 05 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача ТОВ «Харківецьке», адвокат Тихонов Д.І., звернувся до суду із заявою про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цій цивільній справі.

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 29 травня 2025 року в задоволенні вказаної заяви представника відповідача відмовлено.

Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.

Розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без виклику сторін.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 листопада 2022 року належить земельна ділянка на території Харківецького старостату Лохвицької ОТГ Миргородського району Полтавської області, площею 3,59 га, кадастровий номер земельної ділянки: :00:003:0552, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства (а.с. 9).

Земельна ділянка з кадастровим номером: :00:003:0552 належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 9164554, виданого 21.06.2005 Лохвицькою районною державною адміністрацією Полтавської області (а.с. 8).

10 лютого 2015 року між ОСОБА_2 , спадкоємицею якої є ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківецьке» укладено Договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) (а.с. 11-13).

Відповідно до пункту 2.1. Договору право користування земельною ділянкою встановлюється за плату в розмірі не менше 5,5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, що на момент заключення договору складає 6 827,65 грн. в рік, яку землекористувач сплачує власнику з моменту підписання договору не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним роком, з якої вираховується податок з доходів власника згідно з чинним законодавством.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що право користування земельною ділянкою за цим договором встановлюється на 7 (сім) років.

Перебіг строку дії Договору починається з дня підписання цього Договору сторонами (п. 3.2).

Отже, Договір, який було укладено між сторонами на 7 років, діяв до 09 лютого 2022 року (включно).

Відповідно до п.п. 2) п. 5.1. Договору право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб припиняється у разі спливу строку, на який було надано право користування.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 не отримувала від відповідача орендну плату за користування земельною ділянкою за 2022 рік, остання долучила до позову виписку по банківському рахунку АТ «Ощадбанк» за період 01.01.2022-31.12.2022.

Із Відомостей про розподіл витрат ТОВ «Харківецьке» та зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії тощо) від 12.12.2022 вбачається, що ТОВ «Харківецьке» 12 грудня 2022 року здійснено успішний грошовий переказ на банківський рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_1 у розмірі 1 793, 88 грн.

IV. Норми права, які застосував суд.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

За статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.

Умови про розмір, періодичність та строки внесення орендної плати за землю встановлюються у договорі оренди (стаття 21 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

У статті 20 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Права й обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні договору оренди земельної ділянки, набуваються лише після його державної реєстрації, як передбачено статтями 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Нормами статті 21 вказаного Закону визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах - стаття 22 вказаного Закону.

Згідно статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до пункту 4.2 Договору оренди землі податковим агентом за цим договором є орендар. Податок з доходів фізичних осіб сплачується податковим агентом (орендарем) за рахунок орендодавця: шляхом утримання з орендодавця податковим агентом належної до сплати в бюджет грошової суми податку, розмір якої визначений законодавством України у день отримання орендодавцем належної орендної плати.

Положеннями п. п. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164 розд. ІV Податкового кодексу України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому п. 170.1 ст. 170 ПКУ.

Відповідно п. п. 170.1.1 п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 ПКУ (п. п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

За пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Позивачка мотивувала позовні вимоги тим, що відповідач не сплатив орендну плату за користування земельною ділянкою за 2022 рік в розмірі 7 628, 79 грн., тобто допустив несплату орендної плати, передбаченої договором.

Підставою для щорічного нарахування та сплати орендної плати відповідачем за користування земельною ділянкою позивачки, є Договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 10.02.2015 (далі Договір), укладеного між ОСОБА_2 та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківецьке», відповідачу було передано в користування земельну ділянку загальною площею 3,5887 га з кадастровим номером :00:003:0552, яка знаходиться на території Харківецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

В подальшому, власницею відповідної земельної ділянки стала позивачка ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.11.2022 року.

Відповідно до пункту 2.1. Договору право користування земельною ділянкою встановлюється за плату в розмірі не менше 5,5% від НГО земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, що на момент заключення договору складає 6 827,65 грн. в рік, яку землекористувач сплачує власнику з моменту підписання договору не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним роком, з якої вираховується податок з доходів власника згідно з чинним законодавством. Пунктом 3.1 Договору чітко визначено, що право користування земельною ділянкою за цим договором встановлюється на 7 (сім) років.

Перебіг строку дії Договору починається з дня підписання цього Договору Сторонами.

Відповідно до пп. 2 п. 5.1. Договору право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб припиняється у разі спливу строку, на який було надано право користування.

Отже, Договір, який було укладено між Сторонами на 7 років, діяв до 09.02.2022 року (включно).

Так, після закінчення 09.02.2022 строку дії Договору, відповідач відповідно до положень п. 2.1. Договору 12 грудня 2022 року виплатив позивачці орендну плату за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2022 по 09.02.2022, шляхом банківського переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок позивачки, відкритий в АТ Комерційний банк «Приватбанк».

Факт банківського переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок позивачки, відкритий в АТ Комерційний банк «Приватбанк», підтверджується Відомістю про розподіл витрат ТОВ «Харківецьке» від 12.12.2022 та Відомістю зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії тощо) від 12.12.2022. З цих відомостей вбачається, що ТОВ «Харківецьке» 12 грудня 2022 року здійснило успішний грошовий переказ на банківський рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), у розмірі 1 793,88 грн.

Крім того, земельна ділянка перебувала в оренді у відповідача з 01.01.2022 по 09.02.2022 (включно), тобто кількість календарних днів оренди протягом 2022 року становила 40 днів.

Натомість, судом встановлено, що відповідачем виплачено позивачці орендну плату за користування земельною ділянкою за 40 календарних днів користування у 2022 році в розмірі 1 793,88 грн., що є більшим, ніж визначено умовами вказаного Договору, що свідчить про виконання відповідачем своїх зобов`язань з виплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Втім, позивачкою не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів наявності у відповідача заборгованості з виплати їй орендної плати за 40 календарних днів 2022 року.

З урахуванням викладеного, звернення позивачки ОСОБА_1 до суду з позовом про стягнення невиплаченої орендної плати за оренду землі, як встановлено судом, що така орендна плата була виплачена орендарем у повному розмірі, заборгованість з орендної плати відсутня, не узгоджується із засадами розумності, добросовісності та справедливості, визначеними статтею 3 ЦК України.

Відповідач не порушив умови договору оренди та не допускав прострочення сплати орендної плати за відповідний період, оскільки кошти були сплачені, до обумовленої сторонами дати.

Належне виконання відповідачем умов договору оренди щодо своєчасної сплати орендної плати за спірний період підтверджено в суді належними і допустимими доказами.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Тому, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

VI. Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Так, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із відмовою в задоволенні позову судові витрати необхідно віднести за рахунок позивача.

Оскільки, суд відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківецьке» про стягнення невиплаченої орендної плати за оренду землі, то понесені витрати на правову допомогу позивачкою задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 133, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, 526, 611, 627, 792 ЦК України, ПКУ, ЗУ «Про оренду землі», суд ,

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківецьке» про стягнення невиплаченої орендної плати за оренду землі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківецьке» (місцезнаходження: 37207, вул.Тесленка, 39 а, с.Харківці, Миргородський район, Полтавська область, ).

Повний текст рішення виготовлено 29 травня 2025 року.

Суддя Мирослава КУНЕЦЬ