Справа № 487/3652/25
Провадження № 2-н/487/1139/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2025 м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Скоринчук К.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія звернулося до Заводського районного суду міста Миколаєва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію та судових витрат.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування приписів статті 31 ЦПК України та передачі справи з одного суду до іншого з огляду на таке.

Як убачається зі змісту вимог, які попередньо проаналізовані судом через призму юрисдикційності спорів, визначених Главою 2 ЦПК України, заявник просить стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію ОСОБА_1 , яка виникла по особовому рахунку № НОМЕР_1 , присвоєному за адресою: АДРЕСА_1 , тобто поза межами територіальної підсудності Заводського районного суду міста Миколаєва.

Стаття 162 ЦПК України передбачає, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 Верховний Суд зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості спожиту електричну енергію повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Відповідно до адміністративно-територіального устрою АДРЕСА_1 знаходиться на території Центрального району міста Миколаєва, який належить до юрисдикції Центрального районного суду міста Миколаєва.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 8 ст. 165 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Таким чином, суд доходить висновку, що справа не підсудна Заводському районному суду міста Миколаєва і передає її для розгляду до Центрального районного суду міста Миколаєва.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 162, 165ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Передати для розгляду за підсудністю до Центрального районного суду міста Миколаєва (адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Захисників Миколаєва, 41/12) цивільну справу № 487/3652/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Передачу справи на розгляд іншому суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження цієї ухвали, а у разі подання апеляційної скарги не пізніше п`яти днів після залишення скарги без задоволення.

Суддя: К.М. Скоринчук