23.05.2025 Єдиний унікальний номер 205/7577/25
Провадження № 6/205/154/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року місто Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Дорошенко Г.В., ознайомившись із поданням Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про заборону вчинення будь-яких реєстраційних дій, боржник: Акціонерне товариство «Дніпроважмаш»,

В С Т А Н О В И В :

До Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшло подання начальника Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Астапенкової К.М. із проханням заборонити державним реєстраторам вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо Акціонерного товариства «ДНІПРОВАЖМАШ» (), в тому числі, але не виключно, заборонити державним реєстраторам внесення змін до відомостей щодо директора, складу засновників, змін до статуту, адреси та інших відомостей відносно Акціонерного товариства «ДНІПРОВАЖМАШ» (), на підставі постанови начальника Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12.12.2024 про арешт майна боржника. Надіслати ухвалу господарського суду для виконання до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (вул. Старокозацька, 58, м. Дніпро, 49000).

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що до складу зведеного виконавчого провадження №72484468 входить 66 виконавчих проваджень, в тому числі виконавче провадження №65640526, на загальну суму 143 098 434, 90 грн зокрема: 15 виконавчих проваджень про стягнення на користь фізичних осіб заборгованості по заробітній платі на загальну суму 822 231,99 грн; 23 виконавчих провадження про стягнення на користь юридичних осіб на загальну суму 12 701 583,63 грн; 10 виконавчих проваджень про стягнення на користь держави в особі ДПІ на загальну суму 87 550 284,92 грн; 9 виконавчих проваджень про стягнення на користь держави в особі ПФУ на загальну суму 42 012 929,36 грн; 9 виконавчих проваджень про стягнення на користь держави державного мита 11 405,00 грн. В рамках зведеного виконавчого провадження №72484468 було описано майно боржника на суму понад 82 000 000,00 грн, все майно було передано на відповідальне зберігання директору АТ «ДНІПРОВАЖМАШ» ОСОБА_1 . З метою повного, своєчасного виконання вимог виконавчих документів постановою начальника відділу ДВС від 12.12.2024 №65640526 було заборонено вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо всього рухомого майна, належного на праві власності АТ «ДНІПРОВАЖМАШ» (), в тому числі внесення змін реєстраторами та нотаріусами до відомостей щодо директора підприємства, складу засновників, змін до статуту, адреси та інших відомостей відносно боржника. Однак, державний виконавець технічно не має можливості зареєструвати відповідне обтяження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. У зв`язку з чим, виникла необхідність вирішення питання про заборону вчинення реєстраційних дій в судовому порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2025 року, цивільну справу №205/7577/25, провадження №6/205/154/25, було розподілено головуючому судді Дорошенко Г.В., та передано судді канцелярією суду 19.05.2025 року.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає її такою, що підлягає поверненню заявнику без розгляду, виходячи з наступного.

Цивільні справи розглядаються судом виключно в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, яким, в тому числі, встановлено вимоги до форми та змісту заяви, з якою особа має право звернутись до суду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

В силу ч. 2 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

При цьому, статтею 183 ЦПК України передбачені загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Так, відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 183 ЦПК України, зокрема до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасника справи (провадження).

У постанові від 05 листопада 2020 року у справі № 591/1581/20 Верховний Суд зазначив, що вимога про надання доказів надіслання (надання) копії заяви, скарги, клопотання чи заперечення іншим учасникам справи (провадження) стосується подання таких на стадії виконання судового рішення (розділ VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)»).

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

Як вбачається із заяви, державним виконавцем некоректно встановлено заінтересованих осіб у вказаній заяві, зокрема не зазначено стягувачів.

Крім того, заявником не надано доказів направлення на адресу заінтересованих осіб (стягувачам та боржнику) вказаного подання про заборону вчинення реєстраційних дій.

Водночас заявник не вказує з виконанням якого саме судового рішення у цивільних справах, постановленого Новокодацьким районним судом міста Дніпра як судом першої інстанції, пов`язане звернення.

Згідно з ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

У зв`язку з викладеним, оскільки заявник при поданні заяви на стадії виконання судового рішення, не додав до неї доказів направлення її копій іншим учасникам провадження, вважаю за необхідне подання про заборону вчинення реєстраційних дій повернути заявнику без розгляду.

Водночас постанова 65640526 винесена у виконавчому провадженні, відкритому за виконавчим листом №160/13240/19 від 31.12.2020, виданим Дніпропетровським окружним адміністративним судом згідно з Кодексом адміністративного судочинства України, тобто не підсудна Новокодацькому районному суду м.Дніпра.

Разом з тим, суд звертає увагу, що на веб-сторінці ВГСУ 22.04.2025 року опубліковане повідомлення №75866, згідно з яким господарським судом Дніпропетровської області 21.04.2025 відкрито провадження у справі про банкрутство АТ «Дніпроважмаш» (номер справи 904/857/25).

Відповідно до абз.1 ч.15 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство не пізніше трьох днів з дня її постановлення надсилається боржнику, кредитору (кредиторам) та іншим особам, які беруть участь або мають взяти участь у цій справі (власнику майна, органу, уповноваженому управляти майном боржника, тощо), до контролюючого органу, визначеного Податковим кодексом України, місцевого загального суду, органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні.

Згідно з ч.2 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Згідно з ч.1 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша).

Відповідно до частин 1, 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з приписами п.8 ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, в тому числі справи у спорах про стягнення заробітної плати.

Системний аналіз положень законодавства про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту відкриття стосовно боржника провадження у справі про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

При цьому, норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц.

Також у Постанові судової палати з розгляду справ про банкрутство КГС у складі ВС від 13.04.2023 у справі № 910/21981/16 міститься наступна правова позиція. Телеологічне та лексичне тлумачення приписів пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України у взаємозв`язку зі статтею 7 КУзПБ свідчить, що у цих нормах законодавець, застосувавши категорії "справи у спорах з майновими вимогами", "майновий спір", "спір щодо майна" та залишивши перелік таких спорів відкритим, визначив передумови для реалізації судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, функції судового контролю щодо максимально широкого кола правовідносин за участю боржника та щодо його майна. Повноваження господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, щодо здійснення відповідного судового контролю поширюються і на правовідносини з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) у виконавчому провадженні, що передбачає звернення стягнення на майно боржника або може вплинути іншим чином на майнові активи боржника, і такий контроль має здійснюватися з моменту відкриття виконавчого провадження та до його завершення чи закриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Керуючись статтями 183, 260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Подання Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про заборону вчинення будь-яких реєстраційних дій, боржник: Акціонерне товариство «Дніпроважмаш», повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г.В.Дорошенко

.