Справа № 444/1259/25
Провадження № 2-о/444/156/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа: Куликівська селищна рада Львівського району Львівської області про встановлення факту належності документу особі,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в суд з заявою про встановлення факту належності документу особі. Просять суд встановити факт належності документа особі, а саме, що свідоцтво на право власності на квартиру від 05 вересня 1994 року видане на квартиру АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 з підстав зазначених у позові.

Вважають, що їх право підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок, просять задовольнити заявлені вимоги.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак подали на адресу суду спільну заяву про розгляд справи у їх відсутності. Зазначили, що заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи: Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі. Зазначив, що при розгляді заяви повністю покладається на думку суду. Не заперечив проти задоволення заяви.

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі заявників, представника зацікавленої особи, які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Судом встановлено, що заявники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 5 вересня 1994р., що видно з копії цього сідоцтва (а.с.16).

Згадану вище квартиру вони отримали на підставі ордера № 26 від 12.11.1987 року, що видно з його копії (а.с.10).

Даний ордер було видано на вселення в квартиру ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

29 серпня 1994 року заявниками було виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 .

В даному технічному паспорті їх прізвища вже було записано, як ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 замість правильного прізвища « ОСОБА_6 », що видно з копії технічного паспорту (а.с.15).

05 вересня 1994 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 отримали свідоцтво на право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Дане свідоцтво зареєстровано в реєстрову книгу №1 за 129.

Судом встановлено, що заявники звернулися до Куликівської селищної ради із заявою про реєстрацію місця проживання в даній квартирі внуків. Уповноважений працівник Куликівської селищної ради їм вказала на помилку в їхніх прізвищах у свідоцтві на право власності на квартиру від 05.09.1994 року.

Така помилка в свідоцтві про право власності створює заявникам труднощі. Викладені вище обставини змусили їх звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності документу особі.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення » в окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що право заявників підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення вимог заявників.

Керуючись статтею 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд ,-

УХВАЛИВ :

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт належності документа особі, а саме, що свідоцтво на право власності на квартиру від 05 вересня 1994 року видане на квартиру АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 29.05.2025 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.