ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року

м. Київ

справа № 461/7077/21

провадження № 61-7786св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Держпраці у Львівській області,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «МК Гарант», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 листопада 2022 року у складі судді Юрківа О. Р. та постанову Львівського апеляційного суду від 04 травня 2023 року у складі колегії суддів Приколоти Т. І., Мікуш Ю. Р., Савуляка Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

20 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «МК Гарант», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, про визнання протиправним та скасування акта спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком та зобов`язання вчинити дії.

Позов обґрунтовано тим, що 26 листопада 2020 року комісією, утвореною наказом Головного управління Держпраці у Львівській області від 19 серпня 2020 року № 186-НВ, за результатами проведеного спеціального розслідування нещасного випадку, що стався на території будівельного майданчика Товариства з обмеженою відповідальністю «МК Гарант» (далі - ТОВ «МК Гарант»), за адресою: АДРЕСА_1 , а саме смерті ОСОБА_2 у зв`язку з отриманням травм при падінні з висоти, складено акт спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком (далі - акт), що стався 17 серпня 2020 року о16 год 25 хв у ТОВ «МК Гарант».

Позивачка вважала, що акт (форма Н-1/11) є протиправним та таким, що підлягає скасуванню з підстав необ`єктивного проведення розслідування, оскільки він не містить ряду обов`язкових відомостей, не відповідає вимогам чинного законодавства, а її покійного чоловіка безпідставно було визнано фактично єдиним винуватцем нещасного випадку.

ОСОБА_1 зазначала, що з висновку спеціального розслідування вбачається, що комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком встановила, що бетоняр ОСОБА_2 отримав травму під час виконання трудових обов`язків у результаті падіння з висоти, яка призвела до його смерті з особистої необережності. Отже, за висновком комісії бетоняр ОСОБА_2 отримав травму під час виконання трудових обов`язків у результаті падіння з висоти.

Позивачка вважала, що неправдивими і протиправними є відомості, викладені в акті в розділі «Дата проведення інструктажів з охорони праці» в частині відсутності потреби і не проведення навчання за професією (роботою) та в розділі «Дата проведення інструктажів з охорони праці» в частині відсутності потреби і не проведення навчання за професією (роботою), при цьому комісією не надана відповідна оцінка дій (бездіяльності) посадових осіб за таких обставин. Неправдивими і протиправними є відомості, викладені в акті в розділі «Дата проведення інструктажів з охорони праці» в частині відсутності потреби у цільовому інструктажі з охорони праці (запис: «не вимагається»).

Крім цього, ОСОБА_1 стверджувала, що є неправдивими і протиправними відомості, викладені в акті в розділі «Дата проходження медичного огляду» в частині відсутності вимог щодо професійного добору (запис: «не вимагається»), оскільки відповідно до Переліку робіт, де є потреба в професійному доборі, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України та Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 23 вересня 1994 року№ 263/121, роботи на висоті потребують професійного добору.

Позивачка зазначала, що всупереч вимогам пункту 5 та Додатку 3 Типового положенням про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26 січня 2005 року № 15, в акті не наведено відомостей про навчання і перевірку знань з охорони праці посадових осіб ТОВ «МК Гарант».

Місцем нещасного випадку вказано: «По праву сторону будівельного майданчику від воріт знаходиться об`єкт, що будується (площа забудови складає 702 м. кв.) і там знаходиться місце, де стався нещасний випадок. На думку позивачки, таке загальне формулювання, без опису конкретного місця та без складання ескізу місця, де стався нещасний випадок, без фотофіксації, не дозволяє визначити конкретного місця нещасного випадку та суперечить пункту 33 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337(далі - Порядок № 337).

Позивачка стверджувала, що в акті не наведено конкретних порушень дотримання вимог з охорони праці, виявлених під час перевірки TOB «МК Гарант», підстав притягнення посадових осіб до адміністративної відповідальності та їх вплив на настання нещасного випадку із смертельним наслідком, що суперечить пункту 33 Порядку № 337.

Також позивачка вважала неправдивими та такими, що суперечать обставинам нещасного випадку, щодо якого проводилося розслідування, висновки, викладені в розділі 5 акта «Вид події та причини настання нещасного випадку, шкідливі або небезпечні виробничі фактори», у зв`язку з порушенням вимог законодавства, нормативних вимог, допущено недоліки в оформленні акту спеціального розслідування, неповноту та недостовірність викладених в акті відомостей. Стверджувала, що неналежно оформлено розділ 4 акта «Обставини, за яких стався нещасний випадок».

ОСОБА_1 вважала, що неправдивими та такими, що суперечать обставинам нещасного випадку, щодо якого проводилося розслідування, є висновки, викладені у розділі 8 акта «Особи, які допустили порушення вимог законодавства з охорони праці», не заповнено розділ 10 акта та не зазначено додатків до нього.

Зазначала, що неправдивими та такими, що суперечать обставинам розслідування є відомості, викладені в розділі акта 7 «Висновки комісії» щодо «неодноразового спілкування в телефонному режимі з дружиною потерпілого, з метою надання роз`яснень з питань, які виникли внаслідок нещасного випадку, та інформування про хід розслідування», оскільки таких спілкувань і роз`яснень з нею не проводилося, а її викликали тільки для вручення копії акта.

Таким чином, позивачка вважала, що голова комісії порушив вимоги пункту 35 Порядку № 337, процедуру проведення розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), оскільки не виконав обов`язку до першого засідання комісії поінформувати листом ОСОБА_1 як потерпілу про призначення розслідування, про роз`яснення її прав, не запросив її до співпраці та на засідання комісії (спеціальної комісії) та не надав інформацію про хід проведення розслідування, не ознайомив з матеріалами розслідування на заключному засіданні комісії.

Позивачка просила суд задовольнити позовні вимоги та:

- визнати протиправним та скасувати акт від 26 листопада 2020 року спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 17 серпня 2020 року о 16 год 25 хв у ТОВ «МК Гарант» (форма Н-1/11);

- зобов`язати відповідача створити комісію спеціального розслідування в іншому складі, якій доручити повторно провести спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 17 серпня 2020 року о 16 год 25 хв у ТОВ «МК Гарант».

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07 листопада 2022, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 04 травня 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано акт від 26 листопада 2020 року спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 17 серпня 2020 року о 16 год 25 хв у ТОВ «МК Гарант» (форма Н-1/11). Зобов`язано Головне управління Держпраці у Львівській області створити комісію спеціального розслідування в іншому складі, якій доручити повторно провести спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 17 серпня 2020 року о 16 год 25 хв у ТОВ «МК Гарант».

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що акт є неповним, недостовірним, протиправним, тому позов підлягає задоволенню, а акт - скасуванню. Крім цього, суд дійшов висновку про створення комісії спеціального розслідування в іншому складі, якій доручити повторно провести спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 17 серпня 2020 року о 16 год 25 хв у ТОВ «МК Гарант».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

25 травня 2023 року Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, в інтересах якого діє Вакула А. Я., через підсистему «Електронний суд», звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 листопада 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 травня 2023 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

В касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, та зазнає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та не врахував правових висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2019 року у справі № 805/1189/18-а, від 18 березня 2020 року у справі № 235/3755/17, від 21 травня 2020 року у справі № 186/1053/17, від 26 січня 2022 року у справі № 227/2477/20, від 08 червня 2022 року у справі № 604/290/19.

Зазначає, що позовна вимога про зобов`язання відповідача створити комісію спеціального розслідування в іншому складі, якій доручити повторно провести спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 17 серпня 2019 року о 16 год 25 хв у ТОВ «МК Гарант» виконана Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці добровільно та в повному обсязі 02 грудня 2021 року. Отже, провадження у цій справі підлягало закриттю судом першої інстанції у зв`язку з відсутністю предмета спору в частині наведених позовних вимог.

Провадження у суді касаційної інстанції

29 червня 2023 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М. відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Підставою відкриття касаційного провадження є пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

У липні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого визначення складу колегії суддів від 14 травня 2025 року визначено такий склад колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду для розгляду справи: Сердюк В. В. (суддя-доповідач), Грушицький А. І., Пророк В. В.

Доводи відзиву на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 13 серпня 2009 року (т. 1, а. с. 13-15).

Наказом ТОВ «МК Гарант» від 19 червня 2020 року № 50-к про прийняття працівників, затвердження штатного розпису, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнято на роботу на посаду бетоняра на 0,5 ставки згідно із штатним розписом за сумісництвом у вільний від основної роботи час із 22 червня 2020 року на підставі його заяви (т. 1, а. с. 100-101).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18 серпня 2020 року (т. 1, а. с. 107). Наказом ТОВ «МК Гарант» від 31 серпня 2020 року № 88-к «Про звільнення бетонярів» виключено зі списку працівників бетоняра ОСОБА_2 з 17 серпня 2020 року у зв`язку із смертю (т. 1, а. с. 108-109).

Згідно з матеріалами спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 17 серпня 2020 року з бетонярем ТОВ «МК Гарант» ОСОБА_2 , директор ТОВ «МК Гарант» Мазур А. Р. скерував до Головного управління Держпраці у Львівській області повідомлення про нещасний випадок.

Наказом Головного управління Держпраці у Львівській області від 19 серпня 2020 року № 186-НВ про призначення комісії для спеціального розслідування нещасного випадку для проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 17 серпня 2020 року з бетонярем ТОВ «МК Гарант» ОСОБА_2 , призначено комісію. Наказом Головного управління Держпраці у Львівській області від 09 вересня 2020 року продовжено термін спеціального розслідування нещасного випадку до отримання інформації, а саме висновку від Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» та інформації від Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області.

З відповіді на запит комісії, наданої Комунальним закладом Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 01 вересня 2020 року № 2144, вбачається, що причиною смерті ОСОБА_2 є тупа поєднана травма тіла з ушкодженням внутрішніх органів. При проведенні судово-токсикологічної експертизи крові з трупа ОСОБА_2 спиртів не виявлено.

18 серпня 2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про те, що 17 серпня 2020 року до Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 17 серпня 2020 року о 16 год 25 хв внаслідок порушень правил під час виконання робіт на незавершеному будівництві, що розташоване АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , випав з висоти четвертого поверху та в результаті отриманих травм помер на місці. Труп скеровано до моргу Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи».

Постановою головного державного інспектора Головного управління Держпраці у Львівській області Смигори В. М. від 11 вересня 2020 року ОСОБА_4 , який працює виконробом у ТОВ «МК Гарант», притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою, частиною шостою статті 41, статей 47, 57, 58, 93, 94 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510, 00 грн.

За наслідками розслідування нещасного випадку (смерті), комісія склала акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 17 серпня 2020 року о 16 год 25 хв у ТОВ «МК Гарант», який затверджений начальником Головного управління Держпраці у Львівській області 27 листопада 2020 року.

Згідно з висновками, викладеними в акті (форма Н-1/П) вбачається, що комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком встановила, що бетоняр ОСОБА_2 отримав травму під час виконання трудових обов`язків в результаті падіння з висоти, яка призвела до його смерті. Шляхом голосування згідно з пунктом 34 Порядку № 337 комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком одноголосно прийняла рішення на підставі підпункту 1 пункту 52 Порядку № 337 визнати нещасний випадок з ОСОБА_2 таким, що пов`язаний з виробництвом.

В акті зазначено, що ОСОБА_2 під час виконання робіт не використовував засоби індивідуального захисту, чим не виконав вимоги пункту 1.2 Інструкції з охорони праці від 21 травня 2020 року № 18 щодо обов`язку працівника дбати про особисту безпеку і здоров`я, також про безпеку та здоров`я оточуючих працівників, в процесі виконання будь-яких робіт під час перебування на території підприємства; в залежності від характеру та умов робіт бетоняр повинен застосовувати засоби індивідуального захисту (захисні окуляри, протизапобіжний пояс, каску, протишумові навушник, щиток, із захисним екраном, респіратор із хімічним фільтром). У свою чергу ОСОБА_4 як виконуючий обов`язки начальника дільниці ТОВ «МК Гарант» не забезпечив належного контролю за дотриманням працівниками вимог Інструкцій з охорони праці, чим не виконав вимоги пункту 2.26 посадової інструкції.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту першого частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Відповідно до частин першої, другої статті 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

За статтею 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» професійне захворювання - це захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлено виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою.

У частині другій статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

У цій справі, ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом, обґрунтовувала його тим, що 26 листопада 2020 року комісією, утвореною наказом Головного управління Держпраці у Львівській області від 19 серпня 2020 року № 186-НВ, за результатами проведеного спеціального розслідування нещасного випадку, що стався на території будівельного майданчика ТОВ «МК Гарант», а саме смерті ОСОБА_2 у зв`язку з отриманням травм при падінні з висоти, складено акт спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 17 серпня 2020 року о16 год 25 хв у ТОВ «МК Гарант».

Позивачка вважала, що цей акт (форма Н-1/11) є протиправним та таким, що підлягає скасуванню з підстав необ`єктивного проведення розслідування, оскільки він не містить ряду обов`язкових відомостей, не відповідає вимогам чинного законодавства та суперечить положенням Порядку № 337.

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності, врегульована Порядком № 337), який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 337 спеціальному розслідуванню підлягають, зокрема, нещасні випадки із смертельними наслідками.

За пунктом 14 Порядку № 337 Держпраці та/або її територіальним органом утворюється комісія із спеціального розслідування (далі - спеціальна комісія). Спеціальна комісія утворюється протягом одного робочого дня після отримання від роботодавця письмового повідомлення про нещасний випадок або за інформацією, отриманою з інших джерел (органу досудового розслідування, звернень потерпілого або членів його сім`ї чи уповноваженої ними особи, первинних організацій і територіальних об`єднань профспілок).

Згідно із пунктом 33 Порядку № 337 комісія (спеціальна комісія) зобов`язана:

- провести засідання комісії (спеціальної комісії) з розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), на якому розглянути інформацію про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), розподілити функції між членами комісії, провести зустріч з потерпілим (членами його сім`ї чи уповноваженою ними особою) та скласти протоколи засідання комісії згідно з додатком 4;

- обстежити місце, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія, та скласти відповідний протокол згідно з додатком 5, розробити ескіз місця, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія, згідно з додатком 6 і провести фотографування місця настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), аварії (у разі потреби та можливості); одержати письмові пояснення від роботодавця та його представників, посадових осіб, працівників підприємства (установи, організації), потерпілого (якщо це можливо) згідно з додатком 7, опитати осіб - свідків нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та осіб, причетних до них, згідно з додатком 8;

- вивчити наявні на підприємстві документи та матеріали стосовно нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та у разі потреби надіслати запити до відповідних закладів охорони здоров`я для отримання медичних висновків щодо зв`язку нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) з впливом на потерпілого небезпечних (шкідливих) виробничих факторів та/або факторів важкості та напруженості трудового процесу;

визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, згідно з додатком 9;

- визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;

- визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи тощо для встановлення причин настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння);

- з`ясувати обставини та причини настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння);

- визначити, пов`язані чи не пов`язані нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) з виробництвом;

- установити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці;

- вивчити документи, що дають змогу відстежити походження нехарчової продукції, під час використання (експлуатації) якої сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) або використання (експлуатація) якої могло стати їх причиною (договори, товарно-супровідну документацію тощо), і подати інформацію про таку продукцію та документи про її походження до відповідного органу державного ринкового нагляду (у разі проведення спеціального розслідування);

- розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам та/або гострим професійним захворюванням (отруєнням), у тому числі пропозиції щодо внесення змін до нормативно-правових актів з охорони праці;

- скласти акти за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення) згідно з додатком 11 у кількості, визначеній рішенням комісії (спеціальної комісії); у разі настання групових нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) скласти акти за формою Н-1 на кожного потерпілого;

- розглянути та підписати примірники актів за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення), а у разі незгоди члена комісії (спеціальної комісії) із змістом розділів 5, 7, 8 такого акта - обов`язково підписати ці акти з відміткою про наявність окремої думки, яка викладається членом комісії письмово, в якій він обґрунтовано викладає пропозиції до змісту розділів 5, 7, 8 акта (окрема думка додається до цих актів та є їх невід`ємною частиною).

Відповідно до пункту 52 Порядку № 337 обставинами, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, є, зокрема, виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), у тому числі у відрядженні (згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), на яке він відряджений).

Крім того, за приписами пункту 53 Порядку № 337 однією з обставин, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виробництвом є: вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами.

У цій справі з висновку спеціального розслідування, який викладений в акті спеціального розслідування, відомо, що комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком встановила, що бетоняр ОСОБА_2 отримав травму під час виконання ним трудових обов`язків згідно з Правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства в результаті падіння з висоти, яка призвела до його смерті з особистої необережності.

В акті спеціального розслідування у розділі 1 «Відомості про потерпілого», вказано, що: «Дата проходження навчання за професією чи роботою, під час виконання якої стався нещасний випадок, гостре професійне захворювання (отруєння), аварія» - не проводилось; «Перевірка знань з охорони праці» - не проводилось.

Відповідно до Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 27 березня 2007 року № 62, роботи на висоті роботи, що виконуються на висоті 1,3 м і більше від поверхні ґрунту, перекриття або робочого настилу, у тому числі з робочих платформ підйомників і механізмів, а також на відстані менше 2 м. від неогороджених перепадів на висоті 1,3 м. і більше.

Основним засобом захисту, що запобігає падінню з висоти, є захисне огородження перепадів по вертикалі або перекриття робочим настилом внутрішніх прорізів робочої поверхні, а допоміжним безлямковий запобіжний пояс, який за функціональним призначенням використовують лише для підтримування працівника. Роботи верхолазні роботи, що виконуються безпосередньо з елементів конструкцій, обладнання або з монтажних пристосувань, тимчасових драбин, трапів, установлених на конструкціях, робочих платформ підйомників і механізмів, у безопорному просторі тощо на висоті 5 м і більше від поверхні ґрунту, перекриття або робочого настилу. До виконання робіт на висоті допускаються особи, не молодше 18 років та, які пройшли: професійний добір відповідно до Переліку робіт, де є потреба у професійному доборі; медичний огляд відповідно до вимог Положення про медичний огляд працівників певних категорій; спеціальне навчання та перевірку знань з охорони праці відповідно до вимог Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці.

Відповідно до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107, роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра відносяться до робіт підвищеної небезпеки.

Види та порядок проведення інструктажів з охорони праці визначені Типовим положенням про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затвердженим наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26 січня 2005 року № 15.

Пунктами 6.7.- 6.9. цього Типового положення, передбачено, що цільовий інструктаж проводиться з працівниками при проведенні робіт, на які відповідно до законодавства оформлюються наряд-допуск, наказ або розпорядження. Цільовий інструктаж проводиться індивідуально з окремим працівником або з групою працівників. Обсяг і зміст цільового інструктажу визначаються залежно від виду робіт, що виконуватимуться. Первинний, повторний, позаплановий і цільовий інструктажі проводить безпосередній керівник робіт (начальник структурного підрозділу, майстер) або фізична особа, яка використовує найману працю. Первинний, повторний, позаплановий і цільовий інструктажі завершуються перевіркою знань у вигляді усного опитування або за допомогою технічних засобів, а також перевіркою набутих навичок безпечних методів праці, особою, яка проводила інструктаж.

За пунктами 1.6.-1.7. Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 27 березня 2007 року № 62, на кожному підприємстві залежно від місцевих умов і особливостей виробництва роботодавець затверджує наказом перелік робіт на висоті, які виконуються за нарядами-допусками (далі - наряд). Роботи, не передбачені цим переліком, виконуються за розпорядженнями осіб, яким надано право видачі нарядів (розпоряджень). Форма наряду-допуску для виконання робіт на висоті наведена у додатку 2 до цих Правил. Роботи на висоті виконуються за іншими нарядами, передбаченими чинним законодавством, якщо до них уключені вимоги безпеки під час виконання відповідних робіт на висоті згідно з цими Правилами.

Під час цільового інструктажу, який проводиться за нарядом або розпорядженням, роз`яснюються питання, у тому числі: способи безпечного виконання робіт; порядок підходу до робочого місця та виходу з нього; стан робочого місця; порядок користування засобами страхування; порядок і місце установки вантажопідіймальних засобів; способи безпечного переходу з одного робочого місця на інше; методи установки або знімання елементів конструкції, будівлі тощо; забезпечення необхідними умовами праці на робочому місці (освітленість, температура, вологість повітря, шум, вібрація тощо); стан риштувань, площадок, драбин, огороджень, опорних та страхувальних канатів тощо; необхідність застосування засобів індивідуального захисту (касок, запобіжних поясів, тощо); порядок застосування верхолазного спорядження та страхувальних засобів під час виконання робіт у безопорному просторі. Обсяг і зміст цільового інструктажу визначаються залежно від видів робіт, що виконуються.

У цій справі суди встановили, що:

- інформація щодо відсутності шкідливого або небезпечного фактору, викладена в розділі 5 «Вид події та причини настання нещасного випадку, шкідливі або небезпечні виробничі фактори» акта спеціального розслідування є протиправною та недостовірною;

- комісією не було отримано та не досліджено журналів видачі засобів індивідуального захисту та не здобуто жодного підтвердження отримання таких ОСОБА_2 (крім будівельної каски);

- в акті спеціального розслідування неповно викладено перелік порушень, допущених виконробом чи в.о. начальника дільниці ОСОБА_4 ;

- не встановлено осіб, які складають службу охорони праці на ТОВ «МК Гарант», оскільки створення такої передбачено статтею 15 Закону України «Про охорону праці» з огляду на перевищення у товаристві чисельності працівників 50 осіб;

- не встановлено, чи створена така служба, як розподілено обов`язки, хто відповідальний за створення служби чи за її не створення;

- не заповнено розділ 10 акта спеціального розслідування та не наведено жодного з додатків до акту.

- викладені в акті спеціального розслідування відомості в розділі «Дата проведення інструктажів з охорони праці» в частині відсутності потреби і не проведення навчання за професією (роботою) є відповідають нормам чинного законодавства і є неправдивими;

- комісією не надано відповідної оцінки діям (бездіяльності) посадових осіб ТОВ «МК Гарант».

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про задоволення позову, оскільки акт спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 17 серпня 2020 року о 16 годині 25 хвилин у ТОВ «МК Гарант», є неповним, недостовірним, протиправним, що дало підстави місцевому суду для визнання акта неправомірним та його скасування. Суд першої інстанції обґрунтовано виснував про необхідність створення комісії спеціального розслідування в іншому складі з метою повторного проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 17 серпня 2020 року у ТОВ «МК Гарант» з бетонярем ОСОБА_2 .

З такими висновками судів попередніх інстанцій колегія суддів погоджується.

Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та не врахував правових висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2019 року у справі № 805/1189/18-а, від 18 березня 2020 року у справі № 235/3755/17, від 21 травня 2020 року у справі № 186/1053/17, від 26 січня 2022 року у справі № 227/2477/20, від 08 червня 2022 року у справі № 604/290/19 колегія суддів до уваги не бере з огляду на те, що постанови, на які заявник посилається у касаційній скарзі, ухвалені хоч і у подібних правовідносинах, але за інших фактичних обставин, які не є подібними обставинам, що встановлені у справі, яка переглядається.

Доводи касаційної скарги про те, що позовна вимога про зобов`язання відповідача створити комісію спеціального розслідування в іншому складі виконана Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці добровільно та в повному обсязі 02 грудня 2021 року, не впливають на законність та обґрунтованість оскаржених судових рішень.

Інших доводів касаційна скарга не містить.

Колегія суддів звертає увагу, що суди першої та апеляційної інстанцій у своїх рішеннях послалися як на Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок № 1232), що втратив чинність із 01 липня 2019 року, так і на Порядок № 337, який набрав чинності з 01 липня 2019 року. Водночас наведене не вплинуло на права та інтереси позивачки ОСОБА_1 та не ставить під сумнів правильність висновків судів, викладених в оскаржуваних судових рішеннях.

Отже, у межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили судові рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права або з порушенням норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «DIYA 97 v. UKRAINE», заява № 19164/04, пункт 47).

За таких обставин касаційна підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду - без змін.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне судове рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права є безпідставними, не спростовують висновків суду попередніх інстанцій та не дають підстав для скасування оскаржених судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанцій без змін, оскільки підстави для їх скасування відсутні.

Щодо судових витрат

Оскільки у задоволенні касаційної скарги слід відмовити, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 листопада 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Сердюк
А. І. Грушицький
В. В. Пророк