Справа № 932/576/25
Провадження № 2/932/209/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі - Рибалці В.І.

за участі

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Денисенка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Інвест», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року до суду м надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій позивач просив суд:

-стягнути з ТОВ «АТБ-Інвест» завдану шкоду у вигляді різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 319210,28 грн.;

-стягнути з ТОВ «АТБ-Інвест» витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 6500,00 грн.;

-стягнути з ТОВ «АТБ-Інвест» моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн.;

-стягнути з ТОВ «АТБ-Інвест» судові витрати.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що згідно свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 позивач є власником автомобіля марки «BMW Х-5», державний номер НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 24.10.2024 року належний позивачу автомобіль було істотно пошкоджено. Дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія ОСОБА_3 , що підтверджується постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.11.2024 р. у справі № 183/11722/24. ОСОБА_3 працює в TOB «АТБ-інвест» на посаді водія. Таким чином, відповідальність за заподіяну шкоду покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-ІНВЕСТ». У відповідності до Висновку експерта № ЭУs121124 від 18.11.2024 року автотоварознавчої експертизи, складеного судовим експертом Мазуреком А.А., вартість матеріальних збитків заподіяних власнику автомобіля BMW X5 3.0d xDraive, державний номер НОМЕР_3 , становить 957 636 грн. 00 коп. Акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» визнало вищезазначену дорожньо-транспортну подію страховим випадком і виплатило позивачу страхове відшкодування у сумі 160 000 грн. Частина різниці між вартістю автомобіля BMW Х5, державний номер НОМЕР_4 , до та після ДТП, відшкодування якої покладається на відповідача TOB «АТБ-інвест», складає: 319210,28 грн. За проведення оцінки спричиненої шкоди позивач сплатила на рахунок судового експерта ОСОБА_4 суму у розмірі 6 500,00 грн.

Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу було спричинено тілесні ушкодження. В період з 25.10.2024 р. по 08.11.2024 р. позивач знаходилась на лікуванні. Після спричинення позивачу ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загальний стан здоров`я позивача істотно погіршився. В результаті тривалого розладу здоров`я було порушено нормальні життєві зв`язки позивача. Через те, що стан здоров`я позивача повністю не відновився, позивач постійно нервує та хвилюється за свої майбутнє. Також коли позивач користується автомобілем, вона кожного разу переживає ті відчуття страху та фізичного болю, які їй було завдано під час дорожньо-транспортної пригоди. Під час керування автомобілем у позивача з`являється відчуття тривоги, що подібне може повторитися. Внаслідок ДТП у позивача з`явилась невпевненість у своїх діях за кермом автомобіля, небажання керувати автомобілем, хоч така необхідність пов`язана із виконанням позивачем своїх посадових обов`язків. Крім того, моральну шкоду позивачу було спричинено і фізичним знищенням належного йому автомобіля, як це передбачено п. 3 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає, що завдало позивачу додаткових душевних страждань. Через пошкодження автомобіля внаслідок зазначеного ДТП позивач була змушена користуватись громадським транспортом і позбавлена можливості користування власним автомобілем.

Відповідачем подано відзив, у якому зазначено, що ТОВ «АТБ-інвест» не заперечує того факту, що водієм ТОВ «АТБ-інвест» ОСОБА_3 була вчинена аварія, внаслідок чого автомобілю позивача були завдані пошкодження та матеріальні збитки, але заперечує проти визначення позивачем суми збитку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та вважає недостатніми докази на обґрунтування спричиненої шкоди. Так, АТ «Страхова компанія «АРКС» на адвокатський запит від 20.01.2025 р. вих. №20/01/25 надала копії Звітів №58-10.24 від 10.11.2024 р. ФОП ОСОБА_5 та №334/24 від 14.11.2024 р. ФОП ОСОБА_6 , згідно яких розраховано розмір страхового відшкодування та проведено виплату по страховій справі №1.102.24.0006130 ОСОБА_1 . У вищевказаних Звітах експертами були встановлені наступні показники (щодо автомобіля BMW Х5, державний номер НОМЕР_4 ), а саме: - 1322593,93 грн., вартість відновлювального ремонту; - 707040,54 грн., ринкова вартість автомобіля до ДТП 283451,10 грн., ринкова вартість автомобіля після ДТП; Отже, з урахуванням сторонніх незалежних Звітів, матеріальні вимоги позивача до ТОВ «АТБ-інвест» мають становити не більше ніж 263589,44 грн. Окрім цього, представники ТОВ «АТБ-інвест» в грудні місяці 2024 році наочно (шляхом фотографій) зафіксували в м. Дніпро, що автомобіль BMW Х5, державний номер НОМЕР_4 , є повністю справний та відновлений. Факт здійснення ремонту автомобіля BMW Х5, державний номер НОМЕР_4 та його повне відновлення суттєво змінює правовідносини сторін в частині доказів, згідно правових позицій викладених Верховним Судом в постановах від 30.10.2019 року у справі № 753/19288/14-ц та від 02.06.2022 року у справі № 638/10072/19. Оскільки автомобіль позивача фактично відремонтований, тому розмір збитку повинен визначатися як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт. З урахуванням вищевикладеної правової позиції судів, ТОВ «АТБ-інвест» вважає, що надані позивачем докази (звіти експертів) в якості обґрунтування позовних вимог не можуть бути взяті до уваги при вирішення цієї справи. Окрім цього, позивач не надала жодного доказу та не навела жодного обґрунтування заявлених до відшкодування сум моральної шкоди.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому наведено судову практику на спростування позиції викладеної у відзиві.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою від 28.04.2025 року закрито підготовче провадження.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, оскільки автомобіль відремонтований, а доказів на підтвердження понесених витрат на ремонт позивачем не надано та не надано доказів на підтвердження розміру моральної шкоди.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить транспортний засіб легковий автомобіль BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 .

24.10.2024 року в Новомосковському районі Дніпропетровській області на 991 км+800 м автодороги М-30 «Стрий-Ізварине», мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок якої автомобіль BMW Х5 отримав механічні ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив приписи пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується, постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.11.2024 року прийнятою у справі № 183/11722/24, яка набрала законної сили 10.12.2024 року та якою визнано ОСОБА_3 винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Автомобіль TOYOTA AVENSIS з реєстраційним номером АЕ7350AM належить на праві власності ТОВ «АТБ- Інвест», а ОСОБА_3 працює водієм у ТОВ «АТБ-Інвест», що визнається відповідачем у відзиві на позов та підтверджено в судовому засіданні представником відповідача.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля TOYOTA AVENSIS за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, станом на 24.10.2024 року була застрахована в АТ «Страхова компанія «АРКС».

Судовим експертом Мазурек О.А. на замовлення ОСОБА_1 складений Висновок експерта № ЭУs121124 від 18.11.2024 року автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким визначено: - вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW Х5 складає 1238075,93 грн.; - вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля BMW Х5 становить 957636,00 грн.; ринкова вартість аварійно пошкодженого автомобіля BMW Х5 на момент проведення дослідження становить 478425,72 грн.

Згідно копії платіжної інструкції від 06.11.2024 року, за проведення експертизи ОСОБА_1 сплачено 6500,00 грн.

Відповідно до розрахунку розміру страхового відшкодування по пошкодженому ТЗ, справа № 1.102.24.0006130, складеному АТ «Страхова компанія «АРКС» визначено розмір страхового відшкодування ОСОБА_1 в розмірі ліміту - 160000,00 грн., за договором страхування від 18.04.2024 року № ЕР220527470.

18.11.2024 року від АТ «Страхова компанія «АРКС» на банківський рахунок ОСОБА_1 надійшли грошові кошти сумі 160000,00 грн.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 19.11.2024 року ОСОБА_1 внаслідок ДТП 24.10.2024 року отримала ЗЧМТ, струс головного мозку.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

За приписами ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до висновку ВП/ВС викладеного у постанові від 05.12.2018 прийнятій за результатами розгляду справи № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець.

Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який на відповідний правовій підставі керував автомобілем та який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 22 ЦК України надано визначення збитків, у тому числі, як втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно п. 30.1 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.30.2 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до позиції ВС/КЦС висвітленої у постанові від 01.07.2020 прийнятій за результатами розгляду справи №420/998/18, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Згідно постанови ВС від 30 січня 2019 року прийнятій у справі №753/21303/16-ц, у разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

Таким чином, у разі встановлення судом, що відновлювальний ремонт автомобіля позивача перевищує його вартість на момент ДТП, тобто ремонт є економічно необґрунтованим, а позивачем не висловлено згоду на визнання транспортного засобу фізично знищеним про що свідчить відсутність волевиявлення останнього на передання залишків автомобіля особі на яку покладено обов`язок з відшкодування спричиненої шкоди, то стягненню підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, за мінусом страхового відшкодування.

Згідно висновку експерта № ЭУs121124 від 18.11.2024 року автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість ТЗ на момент ДТП, а тому вказаний ТЗ вважається фізично знищеним.

Беручи до уваги, що розмір страхового відшкодування не покриває завдану позивачу майнову шкоду, з відповідача як особи, з якою винуватець ДТП перебував у трудових правовідносинах пядлягає стягненню сума у розмірі 319 210 грн. 28 коп., що становить різницю між фактичним розміром шкоди (957636,00 грн.) та страховим відшкодуванням (160000,00 грн.), а також ринковою вартістю аварійно пошкодженого автомобіля (478425,72 грн.).

Посилання відповідача на інший розмір шкоди визначений у звітах №58-10.24 від 10.11.2024 р. ФОП ОСОБА_5 та №334/24 від 14.11.2024 р. ФОП ОСОБА_6 , як підставу для зменшення суми стягнення суд не приймає до уваги, оскільки позивачем було надано висновок експерта підготовлений для подання до суду, згідно якого експерт ознайомлений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, він є повним, чітким, послідовним, не містить розбіжностей, проведений за точною ідентифікацією автомобіля позивача.

Натомість наданий відповідачем звіт №334/24 від 14.11.2024 р. складений ФОП ОСОБА_6 на замовлення АТ «Страхова компанія «АРКС», згідно якого попередження про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України у звіті відсутні.

Таким чином, відповідачем не надано іншого доказу на підтвердження розміру матеріального збитку, який би відповідав вимогам ст. 102 ЦПК України та не наведено обгрунтування невідповідність вказаного висновку вимогам законодавства.

Також, суд не приймає посилання відповідача на висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/19288/14-ц (провадження № 61-9687св18), що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому, оскільки такий висновок зроблений Верховним Судом за відмінних обставин справи. Зокрема, у наведеній справі суди встановили, що автомобіль фактично відремонтований, але докази щодо понесення позивачем витрат на ремонт автомобіля і їх розміру відповідач не надав, висновок науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Головного управління МВС України в Київській області № 19 від 31 травня 2010 року, на який посилався позивач, виконаний в іншій справі без участі відповідача, з позовом у цій справі позивач звернувся більш ніж через рік після смерті власника іншого автомобіля. Тому за встановлених обставин цієї справи і суд першої інстанції, і апеляційний суд зробили висновок про недоведеність позовних вимог, з яким погодився суд касаційної інстанції.

Окрім цього, у справі № 638/10072/19 Верховний Суд постанову Харківського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року в частині вирішення позовних вимог про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та в частині розподілу судових витрат скасував, із залишенням в цій частині в силі рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 3 березня 2020 року. При цьому, Фрунзенський районний суд м. Харкова при ухваленні рішення, зокрема, дійшов висновку про часткове задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача збитків в результаті ДТП в сумі 80611,70 грн., що складає величину матеріального збитку, та підтверджена відповідним висновком експертного автотоварознавчого дослідження.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Виходячи з положень статей 16 та 23 ЦК України та права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (постанова ВП/ВС від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц).

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті.

За приписами ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у: 1) фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З огляду на те, що позивачу, у зв`язку з лікуванням внаслідок ДТП та пошкодженням його майна, було спричинено зміну звичного темпу життя, що виразилося у відсутності тривалого використання автомобіля, виходячи з принципу розумності та справедливості з відповідача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 8000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Положеннями п.п. 1,2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Встановлено, що позивач поніс витрати за проведення по справі автотоварознавчої експертизи в розмірі 6500,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією 0.0..1 від 06.11.2024 року.

Відтак, зазначені витрати в розмірі 6500,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2615,87 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Інвест», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Інвест» (, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, б. 21-А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) завдану шкоду у вигляді різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 319210,28 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Інвест» (, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, б. 21-А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі 8000,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Інвест» (ЄДРПОУ 30691543, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, б. 21-А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 2615,87 грн. та витрати позивача на проведення експертизи у розмірі 6500,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В. Куцевол