19 травня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Новасардової І.В., за участю секретаря судового засідання Доновської А.В., розглянувши у залі суду в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 72 841,90 грн, з яких: 20 000,00 грн. сума кредиту; 36 860,00 грн. сума процентів за користування кредитом; 3 757,00 3% річних; 12 224,90 грн. інфляційні витрати. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02.01.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №4721124.
19 червня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» (фактор), було укладено Договір факторингу №19.06/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором.
Відповідно до витягу з Реєстру Прав Вимог до договору факторингу №19.06/23-Ф від 19.06.2023, ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 56 860,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 36 860,00 грн. сума заборгованості за відсотками.
Всупереч умовам кредитного Договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Так заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом становить 72 841,90 грн, з яких: 20 000,00 грн. сума кредиту; 36 860,00 грн. сума процентів за користування кредитом; 3 757,00 грн. 3% річних; 12 224,90 грн. інфляційні витрати.
25.09.2024 з метою забезпечення можливості участі відповідача у судовому засіданні та його належного повідомлення про судові засідання та про розгляд зазначеної цивільної справи, ухвалою суду Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідно до відповіді заступника директора Департаменту-начальника відділу адміністрування інформаційних систем та технічного захисту інформації, станом на 18.10.2024, вбачається що в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб інформація про запитувану особу відсутня.
Ухвалою суду від 01.10.2024 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 30.10.2024.
На виконання ухвали суду від 01.10.2024 року АТ КБ «Приват Банк» повідомив, що на ім`я ОСОБА_2 відповідна картка не оформлювалась, а також про неможливість надання запитуваної інформації, у зв`язку з відсутністю повного номеру картки.
10.10.2024 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення, за змістом яких представник зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є одною ж і тою особою, оскільки РНОКПП присвоюється особі одноразово та не змінюється при зміні прізвища чи імені.
Судом повторно зроблено запит до АТ КБ «ПриватБанк» щодо ОСОБА_1 .
До суду надійшла відповідь банка, що АТ КБ «ПриватБанк» картка № НОМЕР_1 не емітована на ім`я ОСОБА_3 , а також про неможливість надання запитуваної інформації, у зв`язку з відсутністю повного номеру картки.
Судове засідання неодноразово відкладалось.
Ухвалою суду від 06.03.2025 визнано обов`язковою явку представника позивача у судове засідання.
До суду від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке судом задоволено.
26.03.2025 до суду надійшли додаткові пояснення по справі відповідно до яких повідомив, що при укладенні кредитного договору відповідач сам заповнює свої персональні дані, зокрема: ПІБ, РНОКПП, місце проживання, номер телефону, номер банківської картки на яку буде здійснено переказ коштів, тощо (відео-приклад процедури укладення кредитного договору було додано разом із письмовими поясненнями). Відповідач зазначив у заявці на кредит банківську картку № НОМЕР_1 , що свідчить про його усвідомлені дії та згоду з умовами договору. Незалежно від того, на чиє ім`я зареєстрована картка, саме відповідач вніс її номер у кредитну заявку, що свідчить про її використання у межах отримання кредиту. Відповідно до умов кредитного договору, Товариство виконало свої зобов`язання, переказавши кошти на реквізити, надані самим відповідачем. Те, що картка могла належати іншій особі, не звільняє відповідача від виконання зобов`язань за договором, оскільки саме відповідач надав її реквізити для отримання кредиту. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
30 квітня 2025 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 № 4273-ІХ, назва Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя була змінена на Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя.
Від представника позивача надійшли заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача. Також, за змістом раніше поданих заяв, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, у разі неявки відповідача у судове засідання, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 02.01.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_3 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір №5319866 про надання споживчого кредиту (надалі Договір).
Договір підписано електронним підписом відповідача, електронний підпис відповідача відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора А350002 і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
Згідно умов Кредитного договору:
-сума кредиту (загальний розмір) складає 20 000,00 грн (п. 1.3. Кредитного договору);
-строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту (01.02.2022) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору (п. 1.4. Кредитного договору).
Відповідно до п. 2.1 Договору, кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.
Через ТОВ ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», з яким кредитодавцем укладено договір про організацію переказу грошових коштів ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало йому кредит в сумі 20 000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про перерахування коштів.
Укладаючи Кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах:
1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору.
1.5.2. Знижена процентна ставка 1,14 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач у межах строку, визначеного в п.1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Споживач як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 Договору, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки.
30.01.2022 відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 6612,00 грн., у зв`язку з чим у відповідності до п. 1.4 та п.4.2 кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. У період з 31.01.2022 по 24.02.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. З 25.02.2022 по 30.04.2022 було призупинено нарахування процентів, а у період з 01.05.2022 по 30.05.2022 здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. В подальшому нарахування здійснювалися за стандартною процентною ставкою.
19 червня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» (фактор), було укладено Договір факторингу №19.06/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором.
Відповідно до п. 1.1. Договору Факторингу За цим договором Позивач (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнта) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Згідно п. 1.2. Договору Факторингу Перехід від Клієнта (ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») до Фактора (Позивача) Вимоги Заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор (Позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників (Копія додається) підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора (Позивача) Права Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно з актом прийому-передачі Реєстру Боржників та витягу з Реєстру Прав Вимог до договору факторингу №19.06/23-Ф від 19.06.2023, ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) за кредитним договором № 5319866 в сумі 56 860,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 36 860,00 грн. сума заборгованості за відсотками;
Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на його електронну пошту зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення.
Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.
Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені Кредитним договором.
За таких обставин, непогашена відповідачем заборгованість зокрема за тілом кредиту та нарахованим відсотками за Кредитним договором № 5319866 від 02.01.2022 становить 56 860,00 грн.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
За статтями 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що передбачено ч. 1 ст. 625 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (ст. ст.3, 12, 13, 20 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 44 ЦПК України).
Беручи до уваги, що умови кредитного договору позичальником не оспорювалися, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобов`язань за договором.
На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 56 860,00 грн., яка складається із 20 000,00 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу; 36 860,00 грн. суми заборгованості за відсотками є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню
На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, суд приходить до висновку про те, що позов в частині заборгованості на загальну суму 56 860,00 грн. яка складається із 20 000,00 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу; 36 860,00 грн. суми заборгованості за відсотками є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо вимог позовної заяви про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 12 224,90 грн. та трьох відсотків річних в розмірі 3757,00 грн., суд зазначає наступне.
За порушення виконання відповідачем зобов`язань за договором позивачем заявлено до стягнення 12 224,90 грн інфляційних втрат за період прострочення червень 2022 року червень 2024 року та 3757,00 грн 3% річних за період прострочення з 31.05.2022 по 30.05.2024.
Згідно частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX (набрав чинності 17 березня 2022 року) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем».
За наведеного, з огляду на те, що позивачем нараховано інфляційні втрати (червень 2022 року - червень 2024 року) та 3% річних (з 31.05.2022 по 30.05.2024) в період дії воєнного стану, суд вважає таке нарахування безпідставним, а тому зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови вказаного договору, не повернув отримані в борг грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором про споживчий кредит, підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції.
У розумінні ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.
Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі, і факт надання правової допомоги підтверджено свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, Договором про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07.07.2022 року.
Представником позивача суду надано звіт про надання правової допомоги від 17.07.2024 року, у якому наведено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та кількість витрачених десяти годин часу адвокатом, загальною вартістю послуг у сумі 10 000,00 гривень.
На підтвердження здійснення позивачем відповідних витрат по сплаті зазначеного розміру правничої допомоги, суду надано платіжну інструкцію № 5438 від 17.07.2024 року та рахунок на оплату по замовленню № 14/07 від 14.07.2024 року, якими підтверджено оплату позивачем наступних послуг адвоката: збору та аналізу доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором загальною вартістю 3000,00 гривень; складанням позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором вартістю 6 000,00 гривень, подання до суду позовної заяви в інтересах Клієнта вартістю 1 000,00 гривень, що разом становить 10 000,00 гривень.
Суд погоджується, що наведені у розрахунку витрати дійсно пов`язані з розглядом справи, але вважає, що їх розмір не є пропорційним до предмета спору з урахуванням значення справи для сторін.
Так, з огляду на складність справи, ціну позову та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тривалість та порядок судового провадження, суд переконаний, що витрати на правничу допомогу є дещо завищеними.
Оскільки рішенням суду позов задоволено частково, в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами, чим відновлено порушене право позивача, що дає суду зазначити про здійснення адвокатом належного захисту в суді, враховуючи недотримання співмірності витрат на правничу допомогу, суд вважає, що необхідно зменшити розмір стягнень з відповідача на користь позивача понесені на правничу допомогу до суми 4 000,00 грн, яка відповідатиме принципу розумності.
Відповідно до ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням викладеного, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1890,91 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 141, 247, 259, 263-265, 280, 281, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» (ЄДРПОУ 44559822, адреса: м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2) заборгованість за кредитним договором №5319866 від 02.01.2022 у розмірі 56 860 (п`ятдесят шість тисяч вісімсот шістдесят) грн. 00 коп., з яких: 20 000,00 грн. - сума кредиту; 36 860,00 грн. сума процентів за користування кредитом.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У зв`язку з постійними повітряними тривогами через загрозу ракетних обстрілів обласного центру і, відповідно, наявністю обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці, рішення складено та підписано 29.05.2025.
Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України:
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя І.В. Новасардова