Провадження № 2/638/1453/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Заварзи Т. В.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко Т. В.,

представника позивача Пономаренко Т. І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулося із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги, у якій просить Стягнути солідарно з відповідачів на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» 68080 гривень 43 коп. заборгованості, з яких:

55135,54 грн за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2017 по 30.09.2023;

470,40 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.09.2023;

8013,93 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.11.2017 по 30.09.2023;

272,64 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.09.2023;

інфляційні втрати у сумі 3032,08 грн;

3 % річних у сумі 1155,84 грн.

Як на підставу позовних вимог вказує, що КП «Харківські теплові мережі» як теплопостачальна організація надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182.

31 грудня 2021 року на підставі частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 N? 2189-VIII у багатоквартирних будинках набрали чинності індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті КП "Харківські теплові мережі" в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 31 жовтня 2021 року

Окрім того, на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 «Про визначення виконавців послуг у житловому фонді міста Харкова» КП "Харківські теплові мережі" є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Позивач стверджує, що внаслідок неповної та несвоєчасної оплати отриманих послуг у відповідачів утворилася заборгованість у сумі 63892,51 грн, яку і просить стягнути.

Від ОСОБА_1 до суду надійшов відзив та заява про застосування строків позовної давності, у яких зазначила, що позовна заява подана до суду 03 вересня 2024 року, тож позивач без поважних причин пропустив строк позовної давності і має право на стягнення заборгованості в межах 3-х річного строку позовної давності.

З урахуванням викладеного, стягненню підлягає лише заборгованість, яка утворилась за період з 01 вересня 2021 року по 01 серпня 2024 року, а позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за послуги за період з 01.11 2017 по 31. 08. 2021 задоволенню не підлягають у зв`язку із пропуском трирічного строку позовної давності. Тому просила суд у позові відмовити.

Від позивача надійшло клопотання про поновлення строків позовної давності, у якому він вказує, що постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» у період з 12.03.2020 до 22.05.2020 року на всій території України установлено карантин, який неодноразово продовжувався, а під час дії цього карантину строки, визначені, зокрема ст. 257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину, то період заборгованості 01.11.2017 по 30.09.2023 не виходить за межі позовної давності і позивачем такий строк не пропущено.

У судове засідання, призначене на 27 травня 2025 року, з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

До суду також з`явився відповідач ОСОБА_1 , позовні вимоги визнала частково, а саме:

у сумі 29282,15 грн за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.10.2020 по 30.09.2023;

470,40 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.09.2023;

272,64 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.09.2023;

8013,93 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.09.2023.

Вказала, що дійсно не сплачувала за надані КП "Харківські теплові мережі" послуги, погодилася з розрахунками заборгованості, наданими позивачем, але наполягала на застосуванні позовної давності, вказувала, що позивач за весь цей час до суду не звертався, вказувала також на те, що позивач неправомірно нарахував у період воєнного стану інфляційні втрати у сумі 3032,08 грн та 3 % річних у сумі 1155,84 грн.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, до суду викликалася неодноразово, усі повістки повернулися з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», тобто повістки відповідно до ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України вважаються врученими.

Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 , проти чого не заперечують інші учасники справи.

Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

За адресою АДРЕСА_1 на ім`я споживача ОСОБА_2 було відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 .

За адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, наданою на запит позивача, а також відповідями з Єдиного державного демографічного реєстру, наданими на запит суду.

Відповідно до відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2017 по 30.09.2023 склала 55135,54 грн; за послугу з постачання гарячої води за період з 01.11.2017 по 30.09.2023 8013,93 грн.

Згідно відомості про нарахування та оплату за абонентське обслуговування по послузі з постачання теплової енергії та гарячої води заборгованість за період з 01.06.2022 по 30.09.2023 склала 470,40 грн та 272,64 грн відповідно.

Відповідач ОСОБА_1 не заперечувала проти того, що надані позивачем розрахунки заборгованості є вірними.

Отже, суд всебічно та повно дослідивши докази на підтвердження вимог та заперечень позивача і відповідача, приходить до наступних висновків.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Як вбачається з матеріалів справи, КП «ХТМ» надаються послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а також послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а відповідачі, в свою чергу, споживають зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань.

За правилами ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, разом з тим відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Наведеними положеннями закону передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року, прийнятій у справі №6-2951цс15, а також у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року, прийнятій у справі №176/456/17 (провадження № 61-63св18).

3 1 грудня 2021 року на підставі частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 N? 2189-VIII у багатоквартирних будинках набрали чинності індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті КП "Харківські теплові мережі" в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 31 жовтня 2021 року.

Відповідно до п. 4 Індивідуальних договорів фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.

Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідач не заперечує того факту, що не оплачувала послуги, які надавало КП «Харківські теплові мережі» за адресою АДРЕСА_1 .

Що ж до заяви відповідача про сплив строків позовної давності, то з цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

До правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 06.12.2023 по справі №212/10834/21 було зроблено наступний висновок, що з урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину у межах позовної давності знаходиться період з березня 2017 року.

Згідно з ч. 2 ст. 263 ЦК України у разі виникнення обставин для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

З метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУШ-19 Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 був введений карантин (дата набрання чинності 12.03.2020), дія якого неодноразово продовжувалась відповідними постановами КМ України до 30.06.2023.

У постанові Верховного Суду від 07.09.2022 р. у справі №679/1136/21 зазначено, що у п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в редакції Закону № 540-ІХ перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 за № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» з 12 березня 2020 року на усій території України установлений карантин, який продовжений до 31 серпня 2021 року. Тобто строки, визначені статтями 257, 258 ЦК України, були продовжені на час карантину, а тому слідує, що на момент звернення позивача з цим позовом, строк позовної давності не закінчився.

Отже, починаючи з 12 березня 2020 року строк позовної давності продовжений на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19).

Законом України від 15.03.2022 р. №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності, зокрема, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 19, який з-поміж іншого передбачає, що на період дії воєнного і надзвичайного стану продовжуються загальні і спеціальні строки позовної давності встановлені, ст. 257-259 ЦК України.

Так, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону № 3450-ІХ від 08.11.2023) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

У зв`язку з військовою агресією проти України указом Президента від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України запроваджено правовий режим воєнного стану з 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалась відповідними указами Президента України, крайнім з яких є указ Президента України від 14.01.2025 № 26/2025, що затверджено Законом від 15.01.2025 № 4220-1Х, який продовжує дію воєнного стану до 09.05.2025.

Отже, керуючись п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, оскільки карантин почався на території України від 12 березня 2020 року, а воєнний стан - від 24 лютого 2022 року, можна зробити висновок про те, що загальна позовна давність була продовжена 12 березня 2020 року на період дії карантину, та призупинила свій перебіг з 24 лютого 2022 року на період дії воєнного стану.

Таким чином, оскільки з 12 березня 2017 року строк позовної давності спочатку був продовжений, а потім призупинений, відтак, оскільки позивач просить стягнути заборгованість за надані послуги за період з листопада 2017 року, то наслідки спливу строків позовної давності не можуть бути застосовані судом.

Зважаючи на вище викладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з вище викладеного, керуючись пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статтями 263, 264 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» 68080 гривень 43 коп. заборгованості, з яких:

55135,54 грн за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2017 по 30.09.2023;

470,40 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.09.2023;

8013,93 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.11.2017 по 30.09.2023;

272,64 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.09.2023;

інфляційні втрати у сумі 3032,08 грн;

3 % річних у сумі 1155,84 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» суму судового збору у розмірі 3028 грн 00 коп. у рівних частинах по 1514 грн 00 коп. з кожної.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», адреса: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, , р/р НОМЕР_2 у філії ХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 351823.

Відповідач: ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Т. В. Заварза