Справа № 462/5018/24
УХВАЛА

30 травня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді - Гедз Б.М.

за участю секретаря судових засідань - Ясниської В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

На розгляді Залізничного районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований у Зимноводівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області 08.08.2008, про що зроблено відповідний актовий запис № 32.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 27 червня 2024 року прийнято справу до розгляду, який вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20 вересня 2024 року сторонам у справі надано строк для примирення тривалістю 6 (шість) місяців та провадження у вказаній справі зупинено до закінчення строку примирення.

04 квітня 2025 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання для судового розгляду справи по суті.

У судове засідання, яке призначено на 30.05.2025, позивач та відповідачка повторно не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення учасникам справи поштового відправлення.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-60/0/4 12 від 18.01.2012 р. вбачається, що на відміну від аналогічного положення раніше чинної редакції закону, в якому зазначалося про повторну неявку до суду без поважних причин, у пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України зазначено, що суд залишає заяву без розгляду якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Тобто, не вказано про врахування поважності причин повторної неявки позивача. Зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами. Положення пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України повинні враховуватися у системному та логічному зв`язку із положеннями ст. 223 цього Кодексу , згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин . При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. Отже законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/ неповажності явки позивача до суду залежно від того , яке це судове засідання : перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача , який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, а для позивача це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2 ст.257 ЦПК України). Отже , згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і це не може бути підставою для скасування постановленої ним ухвали про залишення заяви без розгляду, оскільки суд діяв в порядку , встановленому законом.

Матеріалами справи встановлено, що у судові засідання, призначені судом після поновлення провадження у справі на 25.04.2025, 16.05.2025, 30.05.2025, позивач не з`явився, явку свого уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Суд двічі, зокрема повідомленнями від 25.04.2025 та 19.05.2025, повідомляв позивача про дату, час та місце розгляду розгляду справи та водночас попереджав про наслідки повторної неявки за викликом суду у судове засідання, а саме залишення позовної заяви без розгляду.

Так, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення судову повістку від 19.05.2025 про виклик у судове засідання, призначене на 30.05.2025 позивач отримав 27.05.2025, згідно трекінгу поштового відправлення на сайті «Укрпошта» судова кореспонденція від 25.04.2025 із викликом у судове засідання на 16.05.2025 вручена позивачу 10.05.2025.

При цьому, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, позивач про причини неявки суд не повідомив, явку представника у судове засідання не забезпечив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.

Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України в даному випадку відсутні правові підстави для відкладення судового засідання. Крім того, позивач, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився особисто в судове засідання, також не забезпечив явку свого представника у судове засідання, про причини своєї неявки суд не повідомили, доказів поважності причин неявки в судове засідання суду не надано.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що позивач повторно не з`явився до суду без поважних причин.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, суд звертає увагу, що причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 5 ст. 223 ЦПК України) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, а позивач при цьому, і не з`являється в судове засідання, і не використовує передбачене законом право на процесуальне представництво в суді.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення без розгляду позовуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. 130, ч.3 ст. 131, ч.5 ст. 223, п.3 ч.1 ст. 257, 259, 260 ЦПК України, суд,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/5018/24.

Суддя Б.М. Гедз