Справа № 212/1836/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючого судді - Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Годунової В.Г., відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без участі всіх осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа ОСОБА_2

встановив:

У лютому 2025 року до Покровського районного суду міста Кривого Рогу, через систему «Електронний суд», надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник - адвокат Максимов Р.І., про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована тим, що заявник ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після його смерті залишилась частка у спадщині - квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ., яку останній фактично прийняв після померлих батьків - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . 17.07.2024 заявник звернулась до приватного нотаріуса з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_3 та його батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також документу, що підтверджує їх перебування у шлюбі. У заявника відсутні свідоцтво про народження ОСОБА_3 та свідоцтво про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 через їх втрату померлими, а отримати з реєстру актових записів цивільного стану або витребувати неможливо через народження ОСОБА_3 та реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на території РФ.

На підставі викладеного, просила суд встановити факт перебування в зареєстрованому шлюбі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , з моменту реєстрації шлюбу 26.08.1959 року по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . А також встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою суду від 24 лютого 2025 року заяву залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків.

На підставі ухвали суду від 04 березня 2025 року клопотання представника заявника задоволено та продовжено останньому строк для усунення недоліків заяви.

Ухвалою суду від 14 березня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження.

На підставі ухвали суду від 09 квітня 2025 року задоволено клопотання представника заявника та витребувано у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Биканова Р.І. та відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) докази у справі.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 у судовому засіданні вимоги заяви підтримали, заяву просили задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви.

Допитана у судовому засідання в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що є матір`ю заявника. Померлі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 приходяться свідку свекрами. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали разом та мали три сина. Старшим сином є ОСОБА_8 . Наразі місце проживання його невідоме. Похованням померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 займався чоловік свідка - ОСОБА_3 . Жодних документів, які б підтверджували реєстрацію шлюбу та народження дітей у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не збереглось.

Допитана у судовому засідання в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_10 з 1997 року. Проживала разом з останнім у квартирі за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ними за вказаною адресою також мешкали батьки чоловіка - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також брат чоловіка. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були чоловіком та дружиною. Дошлюбне прізвище ОСОБА_5 - « ОСОБА_11 ». В 2009 році свідок та ОСОБА_10 розлучились. Потім батьки колишнього чоловіка, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , померли, а колишній чоловік ОСОБА_10 загинув.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у сукупності, дійшов до такого висновку.

Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Так, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . (а.с. 6)

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 68,8 кв.м, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та членам його сім`ї: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 . Вказане свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 12.08.1993 №Ж 2157. (а.с. 9)

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер батько заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 . (а.с. 7)

У зв`язку зі смертю батька заявника - ОСОБА_3 , остання звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Биканова Р.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Биканова Р.І. від 17 липня 2024 року ОСОБА_1 було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3 , у зв?язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини, а саме свідоцтво про народження ОСОБА_3 , оскільки до складу спадщин входить майно, яке померлий ОСОБА_3 фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після смерті батьків: ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , і також відсутнє свідоцтво про шлюб ОСОБА_4 з ОСОБА_5 . (а.с. 8)

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 . (а.с. 10)

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , померла ІНФОРМАЦІЯ_11 . (а.с. 11)

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , помер ІНФОРМАЦІЯ_14 . (а.с. 12)

З відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України вбачається, що батьками ОСОБА_10 записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . (а.с. 18)

В матеріалах справи також міститься копія свідоцтва про народження заінтересованої особи ОСОБА_2 серії НОМЕР_6 , батьком якого вказаний ОСОБА_10 , який, як зазначено вище, помер ІНФОРМАЦІЯ_14 . (а.с. 13)

З копії паспорту України, виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що останнім 26.08.1959 було укладено шлюб з ОСОБА_12 , який був зареєстрований Кукморським РАЦСом на території Татарстану Російської Федерації. Також ОСОБА_4 за життя був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 14)

Також з копії паспорту України, виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вбачається, що останньою 26.08.1959 було укладено шлюб з ОСОБА_4 , зареєстрований Кукморським РАЦСом на території Татарстану Російської Федерації. Також місце проживання ОСОБА_5 за життя було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 15)

Окрім того, за вищевказаною адресою також був зареєстрований батько заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 . В копії паспорту України, виданого на ім`я ОСОБА_3 також зазначено, що останній є уродженцем м. Нижньокамску, що на території Татарстану, РФ. (а.с. 16-17)

Відповідно до відомостей з копії матеріалів Спадкової справи №136/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 , наданих приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Бикановим Р.І., 25 листопада 2023 року до приватного нотаріуса звернулась ОСОБА_1 із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі постанови приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Биканова Р.І. від 17 липня 2024 року ОСОБА_1 було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3 , у зв?язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини, а саме свідоцтво про народження ОСОБА_3 , оскільки до складу спадщин входить майно, яке померлий ОСОБА_3 фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після смерті батьків: ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , і також відсутнє свідоцтво про шлюб ОСОБА_4 з ОСОБА_5 . (а.с. 60-77)

Згідно з відомостями, отриманими з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу суду від 09.04.2025 року, у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутні актові записи про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про шлюб ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про шлюб ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з будь-якою іншою особою, про шлюб ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з будь-якою іншою особою. (а.с. 79)

Згідно з п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно п.п.10,18 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленням судом фактом.

Також згідно роз`яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа, може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Так, Верховний Суд зазначає, що згідно з практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.

Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки», «ЗУБАЦ ПРОТИ ХОРВАТІЇ» (ZUBAC v. CROATIA), (Beles and Others v. the Czech Republic), №47273/99, пп. 50-51 та 69, ЄСПЛ 2002 IX, та «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), №35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява №48778/99).

Так, на підставі наданих до суду та досліджених у судовому засіданні доказів у їх сукупності, судом було встановлено, що 26.08.1959 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклав шлюб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також у судовому засіданні на підставі досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_4 з ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з моменту реєстрації шлюбу 26.08.1959 року по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Окрім того, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Вищевказане також підтверджується поясненнями свідків, допитаних у судовому засіданні.

Доказів, які б спростовували факт перебування ОСОБА_4 з ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі з 26.08.1959 року, а також факт родинних відносин останніх з ОСОБА_3 до суду не надано та при дослідженні матеріалів справи не встановлено, у зв`язку із чим, у суду немає підстав ставити під сумнів надані до суду докази на підтвердження заявлених вимог, зокрема показання свідків.

З матеріалів справи судом не встановлено існування на даний час будь-якого спору про право на спадщину, заінтересована особа у справі таких вимог не заявляла.

Так, судом встановлено наявність обґрунтованої неможливості вирішення порушеного перед судом питання у позасудовому порядку, оскільки шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був зареєстрований на території РФ, а їх син - ОСОБА_3 , який є батьком заявника, народився на території РФ, та існують об`єктивні перешкоди звернення до органів, якими раніше видано свідоцтва про укладення шлюбу, про народження. Враховуючи те, що заявник у інший спосіб не зможе або витратить значний час для захисту свого права на реалізацію своїх спадкових справ після смерті її батька - ОСОБА_3 , аніж як встановлення юридичних фактів, що призведе до непропорційних обмежень в реалізації прав, наявність яких не заперечується учасниками процесу, тому суд вважає, що встановлення юридичних фактів перебування у зареєстрованому шлюбі, родинних відносин відповідатиме інтересам заявника та забезпечить реалізацію її законних прав та інтересів.

Отже, факт перебування в зареєстрованому шлюбі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , з моменту реєстрації шлюбу 26.08.1959 року по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , мають для заявника юридичне значення та від них залежить виникнення у останньої права на реалізацію спадкових прав, на даний час встановити цей факт в позасудовому порядку заявник не має можливості, зазначений факт підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, заінтересовані особи не зазначають про наявність спору про право в цій частині, тому суд вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями ст.ст. 10, 13, 258, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт перебування в зареєстрованому шлюбі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , з моменту реєстрації шлюбу 26.08.1959 року по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складений та підписаний 30 травня 2025 року.

Суддя: О. Н. Борис