Дата документу 30.05.2025
Справа № 334/3714/25
Провадження № 2-о/334/170/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Ісакова Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Прийменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті, особи на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

09 травня 2025 року до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Енергодар Запорізької області помер батько заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Факт родинних відносин між заявницею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , підтверджується відповідним свідоцтвом про народження та про шлюб заявниці.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 територіальним відділом РАЦС м. Енергодара видане свідоцтво про смерть. Факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Енергодарі Запорізької області підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 23.03.2024 року.

Встановлення факту смерті батька необхідне заявниці для подальшого отримання свідоцтва про смерть та вирішення питання про прийняття спадщини. Встановлення такого факту в інший, відмінний від судового, спосіб на даний час є неможливим.

Просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Енергодар Запорізької області, Україна.

Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу без участі заявниці та її представника.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно зі статтею 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Енергодар Запорізької області помер батько заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт родинних відносин між заявницею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , підтверджується відповідним свідоцтвом про народження та про шлюб заявниці.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 територіальним відділом РАЦС м. Енергодара видане свідоцтво про смерть. Факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Енергодарі Запорізької області підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 23.03.2024 року.

У зв`язку із тим, що м. Енергодар, де помер ОСОБА_2 є тимчасово окупованою територією України російською федерацією, заявниця не має на теперішній час можливості зареєструвати в органах державної реєстрації актів цивільного стану факт смерті громадянина України - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: село Новоукраїнка, Кам`янсько-Дніпровського району, Запорізької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Енергодар, Запорізької області, Україна.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно абз. 1, 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.04.2022 № 457 «Про підтримку окремих категорій населення, яке постраждало у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України» визначено, що перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних. Київської міської військових адміністрацій.

Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій наказом від 22.12.2022 № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, згідно якого - вся територія Енергодарської міської територіальної громади, включаючи м. Енергодар Запорізької області, перебуває в тимчасовій окупації російською федерацією.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Згідно п.п. 1 п. 5 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 1 Об/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 545 від 08.08.2006 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024;

б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 545 від 08.08.2006 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Так, отримати свідоцтво про смерть у будь-якому відділі державної реєстрації актів цивільного стану на сьогодні є неможливим, так як моя бабуся померла на тимчасово окупованій території України, де медичний документ про смерть, який міг би прийнятись відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», не видається.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації смерті особи, у випадку неможливості надання документів, які б за формою та змістом відповідали встановленим законодавством України вимогам, шляхом звернення до суду.

Встановлення факту смерті необхідне заявнику для проведення державної реєстрації смерті сина та прийняття спадщини після його смерті. Встановлення такого факту в інший, відмінний від судового, спосіб на даний момент є неможливим.

Згідно положень ст.ст. 315, 318 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смергі особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Під час розгляду судами справ про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на положенні законодавства, а тому - не є обов`язковою (лист Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 № 985/0/208-21 щодо скасування вимоги отримання відмови від органів державної реєстрації актів цивільного стану).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЩІК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Оцінюючи надані суду докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви в цій справі та встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, оскільки у заявника відсутня можливість отримати свідоцтво про смерть бабусі державного зразка.

Відповідно до частини 4 статті 317, пункт 8 статті 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись статтями: 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 293, 315-319 ЦПК України, ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: село Новоукраїнка, Кам`янсько-Дніпровського району, Запорізької області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України у місті Енергодар, Запорізької області, Україна.

Рішення набирає законної сили в порядку визначеному ст. 273 ЦПК України, та може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Дніпровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Петра Ребра, буд. 9А.

Суддя Ісаков Д.О.