Справа № 301/190/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Симканич О.М.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Никитюк Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», де третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 , про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

22 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», де третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 , про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Посилається на те, що наказом директора філії «Берегівське лісове господарство» ДП «Ліси України» Я. Олійника № 279-к від 27 грудня 2024 року позивача було звільнено 31.12.2024 року з посади лісничого лісництва ім. Маурера за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з припиненням філії «Берегівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» шляхом її закриття.

Підставою для звільнення, згідно наказу, став наказ ДП «Ліси України» № 1902 від 18.10.2024 року «Про припинення філії «Берегівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», а також повідомлення про звільнення від 24.10.2024 року.

Звільнення з роботи вважає незаконним з наступних підстав.

В ДП «Ліси України», зокрема у Берегівського лісовому господарстві безперервно працював із 2007 року на різних посадах, в основному на посаді лісничого різних лісництв, що є базовими окремими низовими структурами підприємства.

На посаді лісничого лісництва ім. Маурера працював спочатку із 28.12.2017 року по 01.03.2019 року, потім із 01.10.2019 року по 29.01.2020 року, та із 20.09.2023 року по день звільнення, тобто по 31.12.2024 року.

За час роботи у відповідача, в пошуках оптимальної організації управління підприємством в сфері лісової галузі України, неодноразово проводилась реорганізація, змінювались відповідні управлінські схеми.

Зокрема, в останній раз, на початку 2023 року державне підприємство «Берегівське лісове господарство» було реорганізовано шляхом приєднання до державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України». На місці державного підприємства «Берегівське лісове господарство», на тій самій території, відповідно до Положення, стала функціонувати філія «Берегівське лісове господарство», у зв`язку з чим його, як і інших працівників ДП «Берегівське лісове господарство», без будь-яких додаткових умов, формально, 16.01.2023 року було переведено із посади лісничого ім. Маурера ДП «Берегівське лісове господарство» на таку саму посаду, але у філію «Берегівське лісове господарство» ДП «Ліси України.

Філія «Берегівське лісове господарство» була відокремленим підрозділом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», яка не мала статусу юридичної особи, та діяла відповідно до Положення про філію «Берегівське лісове господарство», що затверджена наказом ДП «Ліси України» № 122 від 28.12.2022 року.

В кінці 2024 року відповідач вкотре провів чергові зміни в управлінні підприємством, для чого, керуючись Статутом державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», вирішив припинити філію «Берегівське лісове господарство» шляхом її закриття.

Цим же наказом, директора філії «Берегівське лісове господарство» Олійника Я.І. було визначено відповідальним за проведення процедури припинення філії /п. 2 Наказу/, а також було зобов`язано його, серед іншого, забезпечити оформлення передавального балансу майна та передавального акту, до іншої філії ДП Ліси України» - «Карпатський лісовий офіс», що охоплює територію лісового господарства західного регіону України, а також було зобов`язано попередити працівників філії «Берегівське лісове господарство» про припинення філії «Берегівське лісове господарство» шляхом її закриття в порядку, передбаченому законодавством /п.3 наказу/.

Цим самим наказом ДП «Ліси України», директор філії «Карпатський лісовий офіс», у зв`язку з закриттям філії «Берегівське лісове господарство», був зобов`язаний забезпечити внесення змін до штатного розпису та організаційної структури філії «Карпатський лісовий офіс».

Таким чином, ДП «Ліси України» вирішила закрити філію «Берегівське лісове господарство», а функції по управлінню лісовим господарством на території, що входила до закритої філії, було вирішено передати іншій, більшій філії - «Карпатський лісовий офіс», до складу якої входить територія та майно 36 лісових господарств західного регіону України.

Ця, чергова зміна управління на відповідній території, жодним чином як дотепер, так і зараз, не торкнулася суті діяльності лісництва ім. Маурера, яке він очолював. Це лісництво займалось і продовжує займатися однією і тією самою діяльності в сфері лісового господарства на території Берегівського та Мукачівського районів, на тій самій площі 2040,5 гектарів. Різниця стала тільки в тому, що якщо раніше лісництво ім. Маурера входило безпосередньо до філії «Берегівське лісове господарство», то після закриття цієї філії лісництво безпосередньо входить до іншої, більшої, філії, - «Карпатський лісовий офіс», що належить і входить до одного і того самого підприємства - державного спеціалізовано господарського підприємства «Ліси України».

Тобто, по суті відбулась реорганізація середньої ланки управління на підприємстві ДП «Ліси України» шляхом зменшення середньої ланки управління - філій.

Вже після звільнення в лісництві ім. Маурера не змінилось нічого в штаті лісництва.

Таким чином, по суті відбулась не ліквідація юридичної особи, оскільки юридична особа - ДП «Ліси України», продовжує діяти, а відбулась зміна структури середньої ланки управління на підприємстві, шляхом скорочення, тобто закриття окремих філій, зокрема філії «Берегівське лісове господарство», тобто в реальності була проведена реорганізація на підприємстві, яка не передбачала скорочення посади лісничого ім. Маурера, на якій він перебував.

Відповідно до ст.36 Кодексу Законів про працю України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації, злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення, дія трудового договору працівника продовжується.

Керуючись вказаною нормою, а також правом працівників бути поінформованими про наступні зміни в організації управлінням лісовим господарством на території, на якій функціонувала філія «Берегівське лісове господарство», у наказі Генерального директора ДП «Ліси України» «Про припинення філії «Берегівське лісове господарство» в кінці п. 3 наказу було чітко зазначено:...«Попередити працівників філії «Берегівське лісове господарство» про припинення філії «Берегівське лісове господарство» шляхом її закриття в порядку, передбаченому трудовим законодавством».

На виконання вищевказаної вимоги наказу, директор філії «Берегівське лісове господарство» Я. Олійник, 21.10.2024 року видав свій наказ № 122/21.29, яким наказав старшому інспектору з кадрів Ользі Соломка в термін до 23.10.2024 року ознайомити всіх працівників із наказом ДП «Ліси України від 18.10.2024 року про закриття філії.

А іншим своїм наказом №122/21.29 від 24.102024 року цю ж особу - старшого інспектора з кадрів, він зобов`язав «попередити всіх працівників філії «Берегівське лісове господарство» ДП «Ліси України» згідно списку /додаток № 1 / про припинення філії «Берегівське лісове господарство» ДП «Ліси України шляхом її закриття.

Вищенаведені обставини свідчать про те, Генеральний директор ДП «Ліси України» зобов`язав директора філії «Берегівське лісове господарство» довести до відома працівників філії конкретну інформацію, і нічого більше.

Однак, ОСОБА_4 , виконуючи наказ Генерального директора, не тільки чітко виконав вимоги до себе, але і пішов значно далі, вже всупереч як безпосередньо наказу вищого керівництва, так і всупереч вимогам трудового законодавства.

Так, одразу після видачі 24.10.2024 року наказу № 122/21.29, де вимагалось не більше і не менше ніж «попередити всіх працівників філії «Берегівське лісове господарство» ДП «Ліси України» згідно списку /додаток № 1 / про припинення філії «Берегівське лісове господарство» ДП «Ліси України шляхом її закриття», в той день, 24.10.2024 року директор філії Я.Олійник листом за № 389/21.29-2024, не тільки попередив про те, що вимагалось в наказі Генерального директора, але і вже додав: «На підставі ст. 49-2 та пункту 1 статті 40 КЗпП України попереджаємо Вас про наступне звільнення з посади лісничого ім. Маурера та припинення трудових відносин у встановленому законом порядку. До моменту звільнення Ви повинні виконувати свої посадові обов`язки та дотримуватись Правил внутрішнього трудового розпорядку. Про наявність вакантних посад у філії «Карпатський лісовий офіс державного спеціалізовано господарського підприємства «Ліси України» Вас буде додатково попереджено.

Після цього без будь-яких додаткових пропозицій та виконання відповідних вимог трудового законодавства, що передбачені для осіб, що звільняються у зв`язку з ліквідацією підприємства, позивача було звільнено за ст. 40 ч .1 п. 1 КЗпП України 31 грудня 2024 року.

Скориставшись закриттям філії, що не передбачало скорочення посади лісничого лісництва ім. Маурера, директор філії «Берегівське лісове господарство», на ґрунті неприязних відносин до позивача, скориставшись наданими йому повноваженнями в період закриття філії, вирішив звільнити його із займаної посади по надуманому мотиву.

Незаконність звільнення полягає і в тому, що якби, попри обставини даної справи, дійсно проводилась ліквідація або лісництва, або філії в розумінні ст. 40 КЗпП України, таке звільнення повинно було проводитись відповідно до вимог ст. 42 та ст. 49-2 КЗпП України щодо переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці та з обов`язковою пропозицією іншої роботи в тій же установі, чи в іншому структурному підрозділі Карпатського лісового офісу. Але жодної із дій, що передбачені трудовим законодавством, керівником філії не проводилось, бо він і не мав на це права. А тому і не хотів більше незаконно посилатись на якісь норми закону. Адже якби проводилось реальне звільнення працівників на підставі ст. 40 п. 1 КЗпП України, безумовно, що в нього би було безперечне і переважне право на залишення на роботі. Тим більше, що однією з умов звільнення за вказаною нормою разом із одночасним попередженням про наступне звільнення є і повідомлення у відповідний центр зайнятості про вивільнення конкретних працівників. Але у філії «Берегівського лісового господарства» цього ніхто не робив, тому що в реальності ніякої ліквідації підприємства не проводилось і підстав для звільнення працівників на статтю 40 п.1 КЗпП України не існувало.

Звільнення відбулось за повного ігнорування обов`язкових вимог трудового законодавства як щодо переважного права на залишення на роботі, інформування відповідного центру зайнятості про наступне вивільнення конкретних осіб, так і щодо пропозиції іншої роботи в разі проведення реальної ліквідації підприємства. Нікому не було справи при звільненні з роботи відносно того, що маючи спеціальну вищу освіту, ОСОБА_1 із 1997 року безперервно працював за спеціальністю виключно в лісовій галузі, не маючи стягнень, а тільки заохочення по роботі, при тому всьому, що однією із умов реформи лісової галузі України ДП «Ліси України» якраз і проголошено збереження робочих місць та досягнення ефективності управління лісовою галуззю по всій території України.

Звільнення із роботи вважає незаконним і із-за того, що воно проведено за повного ігнорування вимог 36-1 КЗпП України, яка регламентує трудові відносини при передачі суб`єкта господарювання.

Враховуючи ті обставини, що ДП «Ліси України», як відчужувач, вирішило закрити і передати свою філію «Берегівське лісове господарство» як суб`єкта господарювання» іншому суб`єкту господарювання - філії «Карпатський лісовий офіс», за чим стоїть організована група лісових ресурсів та продовжується той самий вид економічної діяльності, у главі якого є відчужувач , трудові відносини повинні були бути продовжені за тим самим трудовим договором, що існував до закриття філії «Берегівське лісове господарство».

Крім того, відповідно до ст. 36-1 КЗпП України відчужувач при закритті філії був зобов`язаний виконати ряд умов по інформуванню виборного органу профспілкової організації, серед яких є і вимога проінформувати про будь-які заходи, передбачені стосовно працівників.

Позивач є членом профкому профспілкової організації працівників бувшого і підприємства а потім і філії « Берегівське лісове господарство», але ніяких даних про які-небудь заходи стосовно працівників при закритті філії, зокрема і щодо необхідності звільнення, наша профспілкова організація взагалі і не отримувала, і не розглядала.

Звільнення із роботи, враховуючи факт членства у профкомі, є безперечно незаконним із-за порушення гарантій діючого законодавства щодо звільнення членів виборного профспілкового органу.

Те, що ОСОБА_1 є членом виборного органу - профкому первинної профспілкової організації працівників Берегівського лісового господарства, підтверджується довідкою, виданою головою профспілкової організації на момент звільнення із роботи, тобто 31.12.2024 року.

Незаконність звільнення із займаної посади підтверджується також тим фактом, що одразу після звільнення, на його місце була прийнята інша особа - ОСОБА_5 , що підтверджує факт відсутності змін у штатному розписі лісництва ім. Маурера щодо посади лісничого.

Вказане підтверджує копією графіку чергування працівників державної лісової охорони по лісництву ім. Маурера на січень-місяць 2025 року за підписом лісничої ОСОБА_6 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити з мотивів, наведених у заяві.

Представник відповідача державного підприємства «Ліси України» Никитюк Наталія Олександрівна в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні з мотивів, наведених у відзиві, де вказала, що наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 р. №874 «Про припинення державного підприємства «Берегівське лісове господарство» та затвердження складу Комісії з припинення» припинено державне підприємство «Берегівське лісове господарство», ідентифікаційний код юридичної особи 22114537 шляхом реорганізації, а саме - приєднання до державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», ідентифікаційний код юридичної особи 44768034 (копія додається).

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 12 січня 2023 р. № 121 «Про затвердження передавального акту державного підприємства «Берегівське лісове господарство» затверджено передавальний акт державного підприємства «Берегівське лісове господарство, яке координується Закарпатським обласним управлінням лісового та мисливського господарства (копія додається).

10.07.2023 р. проведено державну реєстрацію припинення Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» (інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань додається).

Отже, ДП «Ліси України» (ідентифікаційний код юридичної особи 44768034) є правонаступником усіх прав та обов`язків припиненого державного підприємства «Берегівське лісове господарство» (ідентифікаційний код юридичної особи 22114537).

Відповідач, як правонаступник державного підприємства «Берегівське лісове господарство», на базі майна, прав та обов`язків цього підприємства, утворив свій відокремлений підрозділ - філію «Берегівське лісове господарство» ДП «Ліси України», наділивши її певним обсягом повноважень (прав та обов`язків), які реалізовуються через

Станом на день звільнення Позивача, для філії «Берегівське лісове господарство» ДП «Ліси України» діяв штатний розпис, затверджений Генеральним директором Підприємства 26.04.2024 року, яким була передбачена посада, з якої звільнено позивача - лісничий лісництва імені Маурера.

Пунктом 15.1 Положення визначено, що діяльність Філії припиняється у порядку та на умовах, передбачених Статутом Підприємства, цим Положенням та законодавством України.

Діяльність Філії припиняється, зокрема за рішенням Генерального директора Підприємства (пункт 15.2. Положення). Припинення діяльності Філії здійснюється шляхом її закриття (пункт 15.3. Положення).

Реалізуючи надані Генеральному директору Підприємства повноваження, наказом ДП «Ліси України» від 18.10.2024 р. №1902 «Про припинення філії «Берегівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», припинено, як відокремлений підрозділ, філію «Берегівське лісове господарство» ДП «Ліси України» шляхом її закриття.

Внаслідок припинення філії, як відокремленого підрозділу Відповідача, штатним розписом якої було передбачено певну кількість посад, серед яких і посада, яку обіймав Позивач, такі посади перестали існувати, тобто фактично були скорочені.

У відповідності до усталеної практики Верховного Суду визначальним критерієм для залишення на роботі при скороченні чисельності або штату працівників, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці є саме рівень кваліфікації працівника та продуктивність його праці.

Для порівняння кваліфікації та продуктивності праці мають досліджуватись документи та інші відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів (класів, категорій, рангів), про підвищення кваліфікації, про навчання без відриву від виробництва, про винаходи і раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, про тимчасове виконання обов`язків більш кваліфікованих працівників, про досвід трудової діяльності, про виконання норм виробітку (продуктивність праці), про розширення зони обслуговування, про збільшення обсягу виконуваної роботи, про суміщення професій тощо.

Звертаємо увагу суду на ту обставину, що починаючи з 10 травня 2024 року по день звільнення Позивач не виконував свою трудову функцію з причин тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Інформацією з офіційного веб порталу Пенсійного фонду (додається) підтверджується, що впродовж травня-грудня 2024 р. Позивач був тимчасово непрацездатним у такі періоди: з 10.05.2024 р. по 24.05.2024 р.; з 25.05.2024 р. по 04.06.2024 р.; з 05.06.2024 р. по 28.06.2024 р.; з 29.06.2024 р. по 26.07.2024 р.; з 27.07.2024 р. по 23.08.2024 р.; з 26.08.2024 р. по 20.09.2024 р.; з 03.10.2024 р. по 25.10.2024 р.; з 11.11.2024 р. по 18.11.2024 р.; з 20.11.2024 р. по 29.11.2024 р.; з 13.12.2024 р. по 22.12.2024 р.; 23.12.2024 р..

Також, впродовж травня-грудня 2024 р. Позивач перебував у відпустці у такі періоди (копії наказів додаються): з 23.09.2024 р. по 16.10.2024 р.; з 03.12.2024 р. по 16.12.2024 р.

Наказом директора філії «Берегівське лісове господарство» ДП «Ліси України» від 11.06.2024 р. №138-к «Про запровадження суміщення посад» майстру на лісозаготівельних роботах Шаланківського лісництва ОСОБА_7 , з 11.06.2024 р. доручено виконання додаткової роботи на умовах суміщення за посадою помічника лісничого лісництва імені «Маурера» з доплатою у розмірі 45% посадового окладу за основною посадою.

Отже, починаючи з 11.06.2024 р. Мотрунич Діана суміщаючи основну роботу з роботою помічника лісничого лісництва імені «Маурера», за відсутності лісничого лісництва імені «Маурера» (Позивача), виконувала обов`язки лісничого лісництва імені «Маурера», що свідчить про її вищу продуктивність праці в порівнянні з Позивачем.

Заперечення проти аргументу Позивача про невиконання обов`язку з пропонування вакантних посад.

Як вже зазначалося вище, у Відповідача відбулися зміни в організації виробництва і праці, пов`язані із вдосконаленні структури підприємства шляхом закриття тридцяти шести відокремлених підрозділів Відповідача у Закарпатській, Львівській та Івано-Франківській областях та створення на базі їхнього майна одного відокремленого підрозділу - філії Карпатський лісовий офіс ДП «Ліси України».

У зв`язку з тим, що внаслідок закриття філії «Берегівське лісове господарство» ДП «Ліси України» скорочувалися всі посади в цій філії, директор філії «Берегівське лісове господарство» ДП «Ліси України» об`єктивно, з незалежних від нього причин, не мав можливості перевести Позивача з його згоди на іншу роботу.

Заперечення проти аргументу Позивача про його членство у виборному органі первинної профспілкової організації.

Обґрунтовуючи незаконність свого звільнення Позивач посилається на ту обставину, що він є членом виборного органу первинної профспілкової організації, у підтвердження чому надає довідку, видану головою первинної профспілкової організації державного підприємства «Берегівське лісове господарство» Михайлом Буркало від 31.12.2024 р. №2.

Заперечуючи проти цього аргументу Позивача, слід враховувати наступне.

В день звільнення Позивача (31.12.2024 р.) в Україні діяв воєнний стан.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» визначено, що у період дії воєнного стану норми статті 43 Кодексу законів про працю України не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів.

Статтею 43 Кодексу законів про працю України передбачено, що розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації) може бути проведено виключно за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації членом якої є працівник.

Будь-яких інших доказів обрання позивача до складу виборного органу первинної профспілкової організації відповідача позивач не надає.

Отже у випадку, якщо Позивач надав би суду належні докази свого обрання до складу виборного органу первинної профспілкової організації Відповідача, вказане не є безумовною підставою для поновлення Позивача на роботі, а є підставою для зупинення провадження у справі з одночасним зверненням суду до виборного органу про розгляд питання про надання згоди на звільнення.

В порушення зазначеної процесуальної вимоги позовна заява не містить обставин, якими позивач обґрунтовує вимогу про стягнення моральної шкоди та посилання на докази, які підтверджують ці обставини.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, тому розгляд справи проведено за його відсутності.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 р. №874 «Про припинення державного підприємства «Берегівське лісове господарство» та затвердження складу Комісії з припинення» припинено державне підприємство «Берегівське лісове господарство», ідентифікаційний код юридичної особи 22114537 шляхом реорганізації, а саме - приєднання до державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», ідентифікаційний код юридичної особи 44768034 ( а. с. 57 - 59).

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 12 січня 2023 року № 121 «Про затвердження передавального акту державного підприємства «Берегівське лісове господарство» затверджено передавальний акт державного підприємства «Берегівське лісове господарство, яке координується Закарпатським обласним управлінням лісового та мисливського господарства ( а. с. 61 ).

10.07.2023 року проведено державну реєстрацію припинення Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» ( а. с. 60).

Отже, ДП «Ліси України» (ідентифікаційний код юридичної особи 44768034) є правонаступником усіх прав та обов`язків припиненого державного підприємства «Берегівське лісове господарство» (ідентифікаційний код юридичної особи 22114537).

Відповідач, як правонаступник державного підприємства «Берегівське лісове господарство», на базі майна, прав та обов`язків цього підприємства, утворив свій відокремлений підрозділ - філію «Берегівське лісове господарство» ДП «Ліси України», наділивши її певним обсягом повноважень (прав та обов`язків).

Станом на день звільнення позивача для філії «Берегівське лісове господарство» ДП «Ліси України» діяв штатний розпис, затверджений Генеральним директором Підприємства 26.04.2024 року, яким була передбачена посада, з якої його звільнено - лісничий лісництва імені Маурера.

Наказом ДП «Ліси України» від 18.10.2024 р. №1902 «Про припинення філії «Берегівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», припинено, як відокремлений підрозділ, філію «Берегівське лісове господарство» ДП «Ліси України» шляхом її закриття ( а. с. 223-225).

Наказом директора філії «Берегівське лісове господарство» ДП «Ліси України» Я. Олійника № 279-к від 27 грудня 2024 року ( а. с. 7) позивача було звільнено 31.12.2024 року з посади лісничого лісництва ім. Маурера за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з припиненням філії «Берегівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» шляхом її закриття.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з частиною 2 статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 частини першої цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Листом №389/21.29-2024 від 24.10.2024 року ( а. с. 222) позивача ОСОБА_1 попереджено про наступне звільнення з посади лісничого лісництва імені «Маурера» та припинення трудових відносин.

За правилами частин першої-третьої статті 49-2 КзпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Однак позивачу ОСОБА_1 не було запропоновано іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації державного підприємства «Ліси України».

Звільнений ОСОБА_1 є членом виборного органу - профкому первинної профспілкової організації працівників Берегівського лісового господарства, що підтверджується довідкою, виданою головою профспілкової організації на момент звільнення із роботи 31.12.2024 року, та протоколом засідання конференції первинної профспілкової організації працівників ДП «Берегівське лісове господарство» ( а. с. 14, 206-208).

Так, відповідно до ст. 41 Закону України «Про професійні спілки» звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об`єднання профспілок).

Звільнення з ініціативи роботодавця працівників, які обиралися до складу профспілкових органів підприємства, установи, організації, не допускається протягом року після закінчення терміну, на який він обирався, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, який перешкоджає продовженню даної роботи, або вчинення працівником дій, за які законодавством передбачена можливість звільнення з роботи чи зі служби. Така гарантія не надається працівникам у разі дострокового припинення повноважень у цих органах у зв`язку з неналежним виконанням своїх обов`язків або за власним бажанням, за винятком випадків, коли це обумовлено станом здоров`я.

Дозволу на звільнення з роботи позивача не давав ні профком, ні вищестоячий виборний орган цієї ж профспілки.

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено, що у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Ч. ч. 2, 3 ст. 49-4 КЗпП України встановлено, що ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. Професійні спілки мають право вносити пропозиції відповідним органам про перенесення строків або тимчасове припинення чи відміну заходів, пов`язаних з вивільненням працівників.

Згідно зі статтею 10 КЗпП України, колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Відповідно до статті 13 КЗпП України та статті 7 Закону України «Про колективні договори і угоди», зміст колективного договору визначається сторонами.

Статтею 13 КЗпП України визначено, що у колективному договорі встановлюються взаємні обов`язки роботодавця та працівника, зокрема, щодо встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати і інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій і т.д.). Колективним договором встановлюються додаткові, порівняно з чинним законодавством і угодами, гарантії.

Умови колективного договору, що погіршують порівняно з чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійсними (стаття 16 КЗпП). Зміни і доповнення до колективного договору, угоди протягом строку їх дії можуть вноситися тільки за взаємною згодою сторін в порядку, визначеному колективним договором, угодою (стаття 14 Закону України «Про колективні договори та угоди»).

На період воєнного стану дія окремих положень колективного договору може бути зупинена за ініціативою роботодавця (стаття 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» ( далі Закон №2136-IX).

Крім того, на період дії воєнного стану призупиняється дія статті 44Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» (стосовно обов`язків роботодавців щодо відрахування коштів первинним профспілковим організаціям) та відповідні норми колективних договорів.

Разом з тим, зупинення має бути оформлено відповідними документами, що відповідачем не підтверджено.

Таким чином, при прийнятті наказу ДП «Ліси України» від 18.10.2024 р. №1902 «Про припинення філії «Берегівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», то не пізніше ніж 18.07.2024 року роботодавець повинен був надати первинній профспілковій організації інформацію щодо заходів по звільненню позивача та провести з ними консультації, включаючи інформацію про причини звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненню або пом`якшення несприятливих наслідків звільнення.

Саме з моменту такого звернення законодавець визначає початок процедури скорочення штатів.

Суд констатує відсутність належних та допустимих доказів своєчасного інформування профспілкової організації про заплановані вивільнення та відсутність доказів проведення відповідних консультацій із профспілковим комітетом, тому факт порушення роботодавцем при здійсненні початкової процедури про заплановане вивільнення працівників є доведеним.

Таким чином, суд вважає, що під час розгляду справи не було встановлено, що доведено дотримання законодавства під час звільнення позивача з посади лісничого лісництва ім. Маурера підприємства, так як не доведено, що зазначені у наказах та підстави для такого звільнення дійсно мали місце, а крім того була порушена процедура звільнення.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню у вигляді визнання незаконним та скасування наказу про звільнення про звільнення на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України та поновлення його на роботі на посаді лісничого лісництва ім. Маурера.

Розрахунок стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

Згідно ст. 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи із виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно довідки заробітна плата позивача у 2024 році становила 334261,16 гривень, що визначає середньомісячну заробітну плату у розмірі 27855 гривень.

Враховуючи, що звільнення відбулось 31.12.2024 року, а рішення ухвалено 27.12.2024 року, то строк вимушеного прогулу складає п`ять місяців, а розмір оплати за цей період часу встановлено у 139275 гривень, які підлягають стягненню з роботодавця на користь незаконно звільненого працівника.

Разом з тим суд вважає, що внаслідок незаконних дій відповідача позивачу заподіяно моральної шкоди, однак відновлення його на попередньому місці роботи є співмірною та достатньою компенсацією завданим моральним стражданням, тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273, 280, 281-285 ЦПК України, ст. ст. 10, 13, 40, 49-4, 232та 235 КЗпП України, ст. ст. 22 та 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним наказ директора філії «Берегівське лісове господарство» ДП «Ліси України» Я. Олійника № 279-к від 27 грудня 2024 року про звільнення ОСОБА_1 з 31.12.2024 року з посади лісничого лісництва ім. Маурера за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з припиненням філії «Берегівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» шляхом її закриття.

Поновити ОСОБА_1 на посаді лісничого лісництва ім. Маурера державного підприємства «Ліси України».

Стягнути із державного підприємства «Ліси України» на користь ОСОБА_1 втрачений заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 139275 ( сто тридцять дев`ять тисяч двісті сімдесят п`ять) гривень.

В решті позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді лісничого лісництва ім. Маурера державного підприємства «Ліси України» та стягнення заробітної плати за один місяць в розмірі 27855 (двадцять сім тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнути з державного підприємства «Ліси України» на користь держави 1211 гривень 20 копійок судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий: Золотар М.М