Справа № 343/545/25
Провадження № 22-ц/4808/780/25
Головуючий у 1 інстанції Монташевич С. М.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Струтинської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька торгова компанія» на дії державного виконавця - заступника начальника Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Карбівської Лілії Миронівни, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька торгова компанія» на ухвалу Долинського районного суду від 28 березня 2025 року під головуванням судді Монташевич С.М. у м. Долина,

в с т а н о в и в:

В березні 2025 року представник ТОВ «Галицька торгова компанія» звернувся з скаргу на дії державного виконавця - заступника начальника Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Карбівської Л.М., в якій просив визнати дії державного виконавця по закінченню виконавчого провадження №68948104 незаконними та скасувати постанову від 17.03.2025 про закінчення виконавчого провадження №68948104. Вважає постанову державного виконавця незаконною, оскільки повне виконання рішення суду за виконавчим листом №2-495/2012 не відбулося. Всупереч вказаному державний виконавець закрила виконавче провадження, а тому такі дії слід визнати незаконними.

Ухвалою Долинського районного суду від 28 березня 2025 рокувідмовлено у задоволенні скарги ТОВ «Галицька торгова компанія» на дії державного виконавця - заступника начальника Долинського ВДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Карбівської Л.М.

У апеляційній скарзі представник ТОВ «Галицька торгова компанія»посилається на незаконність ухвали суду.

Зазначає, що Долинським районним судом 30.11.2012 виданий виконавчим листом № 2-495/2012 про стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ Галицької торгової компанії боргу в сумі 49 272,13 грн.

ДВС було перераховано борг та встановлено, що залишок заборгованості складає 27 056,46 грн.

Доказів погашення заборгованості в сумі 27 056,46 грн матеріали справи не містять і ОСОБА_2 таких не надала.

Тому, в ОСОБА_2 не було підстав для прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки фактичного виконання в повному обсязі рішення відповідно до виконавчого листа не відбулося, що і залишилося поза увагою суду першої інстанції.

При постановленні ухвали суду першої інстанції зіслався на лист-повідомлення від 02.01.2025, проте такого листа стягувач в Долинський ВДВС не подавав.

Надана заступником начальника Долинського ВДВС Карбівською Л.М. ксерокопія такого листа - повідомлення не містить прізвища особи яка вчинила підпис на ньому і директор стягувача Титиш Ігор такого листа не підписував і повноважень на підписання будь-яких листів нікому не надавав.

Оскільки зобов`язання згідно з виконавчим листом № 2-495/2012 не виконано належним чином і доказів погашення заборгованості в сумі 27 056,46 грн матеріали справи не містять, тому суд першої інстанції дійшов хибного висновку про повне виконання рішення суду.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким задоволити скаргу ТОВ «Галицька торгова компанія». Визнати дії державного виконавця Карбівської Л.М. по закінченню виконавчого провадження №68948104 незаконними. Скасувати постанову державного виконавця Карбівської Л.М. від 17.03.2025 про закінчення виконавчого провадження №68948104.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Сторони в засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час і місце слухання справи.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, ураховуючи таке.

Встановлено, що в Долинському ВДВС перебували на примусовому виконанні декілька виконавчих листів, за якими боржником є ОСОБА_1 .

З постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 05.05.2022 убачається, що на виконанні Долинського ВДВС перебувало декілька виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_1 , тому державний виконавець об`єднала виконавчі провадження №68948006, №68948104, №69984044 у зведене виконавче провадження №70600644 і оригінал його оглянуто в судовому засіданні (а.с. 48,50).

Згідно даних облікової картки на зведене виконавче провадження №70600644 про стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_1 убачається, що у ньому об`єднано: виконавче провадження 69984044 з виконання ВЛ №343/591/22 від 15.08.2022, виконавче провадження 69545109 з виконання ВЛ №343/591/22 від 26.07.2022 та виконавче провадження 66797050 з виконання ВЛ №343/2204/20 від 19.03.2021 - завершені, суми, які підлягали стягненню - стягнуті. Виконавче провадження 68948006 з виконання ВЛ № 343/2204/20 від 22.03.2021 також завершене. При цьому вказано, що сума, що підлягала стягненню, становила 97 266,62 грн, в процесі виконання стягнуто 27 056,46 грн (а.с. 38).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відмовляючи у задоволенні скарги ТОВ «Галицька торгова компанія», суд першої інстанції дійшов висновку, що боржник ОСОБА_1 фактично повністю виконав перед ТОВ «Галицька торгова компанія» свої зобов`язання за виконавчим листом №2-495/2012 від 30.11.2012, оскільки на рахунок стягувача було перераховано кошти в загальному розмірі 49 272,13 грн, що стало підставою для закінчення виконавчого провадження. У зв`язку з цим державний виконавець 17.03.2025 винесла постанову про закінчення виконавчого провадження №68948104. Стягувач, оскаржуючи постанову, не надав доказів, що кошти в зазначеному розмірі не поступили на його рахунок, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування цієї постанови. Держаний виконавець при винесенні постанови керувалася вимогами п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» та діяла в межах наданих їй повноважень, тому немає підстав в задоволенні скарги.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Доводи апелянта, що доказів погашення заборгованості в сумі 27 056,46 грн матеріали справи не містять і таких не надано ОСОБА_2 , а тому не було підстав для прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, - визнаються апеляційним судом необґрунтованими.

Встановлено, що на виконання заочного рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15.02.2021 у справі №343/2204/20 22.03.2021 видано виконавчий лист №343/2204/20 на підставі якого з ОСОБА_1 вирішено стягнути на користь ТОВ «Галицька торгова компанія» 97 266,62 грн. Однак, заочне рішення суду від 15.02.2021, на виконання якого було видано виконавчий лист №343/2204/20 від 22.03.2021, скасовано на підставі ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29.08.2024.

Враховуючи скасування заочного рішення суду від 15.02.2021, державний виконавець прийшла до висновку про закінчення виконавчого провадження №68948006 з виконання виконавчого листа №343/2204/20, виданого 22.03.2021 Долинським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Галицької торгової компанії» боргу в сумі 97 266,62 грн, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження від 05.09.2024. У цій постанові державний виконавець вказала, що із боржника було стягнуто 28 263,23 грн, з яких 207,77 грн - на погашення витрат виконавчого провадження, 1000 грн - на погашення виконавчого збору, 27 056,46 грн - перераховано в користь стягувача (а.с. 39).

Таким чином, при примусовому виконанні виконавчого листа №343/2204/20 від 22.03.2021 з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Галицької торгової компанії» було стягнуто 27 056,46 грн, про що вказує описана вище облікова картка та постанова про закриття виконавчого провадження, а також підтверджується даними відповідних розпоряджень державного виконавця про часткову сплату боржником на користь скаржника заборгованості в сумі 27 056,46 грн за скасованим рішенням суду, на підставі якого був виданий виконавчий лист №343/2204/20.

У зв`язку з цим, державний виконавець - заступник начальника Долинського ВДВС, звернулася до стягувача ТОВ «Галицька торгова компанія» з метою звірки сум, які зараховані ним від Федоришина І.С. на виконання виконавчих листів.

ТОВ «Галицька торгова компанія» дала відповідь на це звернення за № 8/1 від 02.01.2025 і повідомила заступника начальника Долинського ВДВС ОСОБА_2 , що на виконанні у Долинсьому ВДВС в Івано-Франківській області перебувають:

- виконавчий лист, виданий 30.11.2012 по справі №2-495/2012 щодо утримання з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Галицька торгова компанія» боргу в сумі 57 404,86 грн. Залишок несплаченої заборгованості становить 16 165,53 грн;

- виконавчий лист, виданий 22.03.2021 по справі №343/2204/20 щодо утримання з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Галицька торгова компанія» боргу в сумі 97 266,62 грн. Залишок заборгованості становить 97 266,62 грн (а.с. 31).

Суд першої інстанції вказав, що згідно з даними оригіналу ВП №68948104, на день пред`явлення виконавчого листа № 2-495/2012 від 30.11.2012 до примусового виконання залишок несплаченої заборгованості становив 49 272,13 грн (а.с. 51).

Згідно з платіжними інструкціями №12/10/2023, №17/11/2023 ОСОБА_1 сплатив на виконання ВЛ №2-495/2012, виданого 30.11.2012, відповідно 3 199,75 грн та 2 906,72 грн, а разом суму 6 106,47 грн.

З указаного повідомлення та з врахуванням даних платіжних інструкцій (49 272,13 грн 3 199,75 грн 2 906,72 грн 27 056,46 грн=16 109,20 грн), слідує, що стягувач ТОВ «Галицька торгова компанія» зарахував 27 056,46 грн, стягнутих на виконання виконавчого листа №343/2204/20 від 22.03.2021 на погашення боргу за виконавчого листа №2-495/2012 від 30.11.2012, вказавши про залишок заборгованості в розмірі 16 165,53 грн.

Встановлено, що при розгляді справи №343/2204/20 не відбулося зарахування сплаченої суми в розмірі 27 056,46 грн на погашеня боргу, як і повороту виконання рішення суду (а.с. 40-47).

Даними платіжної інструкції №12/03/2025 та розпорядження №68948104 (а.с.7 звор. 53) підтверджується, що на користь стягувача ТОВ «Галицька торгова компанія» перераховано 16 165,53 грн на виконання виконавчого листа №2-495/2012 від 30.11.2012, про яку повідомляв стягувач як залишок непогашеної заборгованості, що свідчить про стягнення повної суми боргу за вказаним виконавчим листом.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 17.03.2025 (ВП №68948104), яка оскаржується, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-495/2012, виданого 30.11.2012 Долинським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Галицька торгова компанія» боргу в сумі 49 272,13 грн, завершено у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду. Залишок нестягненої суми за виконавчим документом 0 грн (а.с. 6, 30).

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому її слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали. Апеляційним судом не встановлено підстав для її скасування з наведених у апеляційній скарзі мотивів.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною першою зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька торгова компанія» залишити без задоволення.

Ухвалу Долинського районного суду від 28 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанову складено 29 травня 2025 року

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В.Пнівчук О.О. Томин