Справа № 206/3513/22
Провадження № 2-п/206/10/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Кушнірчук Р.О.,

при секретареві Глущенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Безпалько Тетяни Вікторівни про перегляд заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2023 року у цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних і інфляційних втрат,

за участю:

представника відповідача адвоката Безпалько Т.В.,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2023 року, ухваленому по справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 44 414,87 грн. (сорок чотири тисячі чотириста чотирнадцять гривень 87 копійок), з яких: 38137,32 грн. - інфляційні втрати, 6277,55 грн. 3% річних та стягнуто ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судові витрати у сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

14 травня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про перегляд заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2023 року, яка обґрунтована тим, що відповідач з рішенням по справі не згоден, з наступних підстав. Згідно запису в п. 9 військового квитка ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ), відповідач призваний на військову службу за мобілізацією з 01.03.2022 на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022. Під час судового розгляду справи 206/3513/22 відповідач перебував на військовій службі та виконував свій громадський обов`язок по захисту території України від воєнної агресії та охороняв від російської агресії ФОП ОСОБА_2 , позивача по справі. В зв`язку з військовою службою, він не мав змоги здійснити будь-які юридичні дії по захисту своїх інтересів ті своєчасно подати заяву про перегляд заочного рішення. Ця нагода сталася лише під час реабілітації в лікарні, коли він знаходився у м. Дніпрі в 2025 році, а не в місцях дислокації військової частини при виконанні військової служби. По-друге, в матеріалах судової справи, відсутні будь-які довідки та повні відомості з Самарської ДВС, в якій перебувало виконавче провадження про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 45402,00 грн., пені у розмірі 61595,38 грн., процентів у розмірі 4050,08 грн., що загалом складає 111047,46 грн. та судових витрат. Позивач у своїй позовній заяві ФОП ОСОБА_2 посилається на виконавчі провадження № 66340553 від 30 липня 2021 року, виконавче провадження № 69814641 від 08 вересня 2022 року, які не долучені до матеріалів судової справи. Також, позивач наголошує, що в описовій частині позовної заяви зазначено, що рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2020 року по справі № 206/3740/20 не виконується відповідачем у період з 23.12.2020 по 03.11.2022, що не відповідає дійсності. Позивач приховав від суду, що до подання позовної заяви звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, яка відкрила виконавче провадження № 69814641 від 08.09.2022 та проводить стягнення за виконавчим листом № 206/3740/20, виданим 29.12.2020 Самарським районним судом м. Дніпропетровська. Відповідач вважає, що саме з вини Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій перебували АСВП: 64141537 від 15.01.2021 та АСВП: 66340553 від 30.07.2021, належним чином не були виконані обов`язки, тому не відбувалося і стягнення по справі № 206/3740/20. На відміну від здійснення виконавчих дій (бездіяльності) Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватний виконавець Русецька Оксана Олександрівна надіслала виконавчий лист по справі до військової частини відповідача та вже стягнула з заявника (Відповідача) суму в розмірі 125 609,27, станом на 14.02.2025 року, без врахування сум сплати за лютий та березень 2025 року за виконавчими провадженнями. Відповідач вважає, що рішення по справі 206/3513/22 підлягає скасуванню також через бездіяльність та невиконання виконавцями Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) своїх посадових обов`язків в повному об`ємі, в наслідок чого така недобросовісна діяльність призвела до збільшення суми заборгованості і поданню нового позову. В третє, позивачем надані розрахунки 3% річних та інфляційних витрат з 23.12.2020 по 22.11.2022, тобто під час служби у Збройних Силах України з 01.03.2022 за загальною мобілізацією, коли у відповідача не було фізичної можливості надати заперечення на позовну заяву чи подати заяву на перегляд заочного рішення. Представник відповідача вважає, що на підставі вищенаведеного, нарахування 3% річних та інфляційних витрат повинні були бути скасовані. Крім того, представник звертає увагу суду, що позивачем інфляційні втрати і 3% річних нараховувалися на пеню, а не на основну суму боргу, таким чином були застосовані подвійні господарські санкції за одне й те саме прострочення. Спрощений розгляд справи не дозволив відповідачу, який мобілізований та приймає участь у бойових діях подати своєчасно заяву про зупинення й виконавчого провадження і судового. Тому на підставі викладених обставин, просить про задоволення його клопотання про поновлення строку на перегляд заочного рішення. 17.10.2023, згідно з Запитом до Міністерства юстиції, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП ОСОБА_2 (Позивач), за власним рішенням припинив свою діяльність, у зв`язку з чим виконавче провадження ВП № 71691370 від 01.05.2023 підлягає закриттю на підставі п. 3 ст. 39 Закону «Про виконавче провадження», про що була надіслана заява 19.03.2025, яка не була задоволена приватним виконавцем Русецькою О.О. У зв`язку з цим, представник заявника вважає, що заочне рішення суду підлягає перегляду для реалізації права відповідача, наданого процесуальним законодавством України, яке охороняється Конституцією та положеннями Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка ратифікована Україною в законному порядку, що надає право людині на справедливий судовий розгляд і законний захист прав.

15 травня 2025 позивач подав до суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в яких просив залишити без розгляду заяву відповідача про перегляд заочного рішення, у зв`язку із пропуском строку для її подання.

В судовому засіданні представник відповідач ОСОБА_3 підтримала заяву про перегляд заочного рішення, пояснивши, що ОСОБА_1 не було вручено судової повістки про виклик в судове засідання, через що він не був повідомленим про час та місце розгляду даної справи, був позбавлений можливості надати власні пояснення, у зв`язку з тим, що на час розгляду справи переходив військову службу у Збройних Силах України. Крім того, вона намагалась оскаржити вказане рішення в апеляційному порядку і тільки після повернення апеляційної скарги вона звернулась до суду з вказаною заявою про перегляд заочного рішення, з яким вона ознайомилась 12 березня 2025 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, однак ним раніше були подані письмові заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, у зв`язку з тим, що відповідачем був пропущений строк на оскарження, тому заява відповідача має бути залишена без розгляду.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши доводи представника позивача, відповідача та його представника, суд прийшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до чинного законодавства, ст. 288 ЦПК України передбачає, що скасування заочного рішення суду можливе за умов, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, для встановлення підстав для скасування заочного рішення або залишення заяви про перегляд без задоволення, суд має встановити, поважність причин неявки відповідача та неповідомлення про це суд і те, що докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

У справі «Устименко проти України», заява № 32053/13 ЄСПЛ вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Так, заяву про перегляд заочного рішення подано представником відповідача подано 14 травня 2025 року, в той час, як в матеріалах справи міститься заява її заява про ознайомлення з матеріалами справи від 12 березня 2025 року з відміткою про її ознайомлення (а.с. 39).

Вказані обставини свідчать про те, що представник відповідача адвокат Безпалько Т.В. була ознайомлення зі змістом заочного рішення ще 12 березня 2025 року, однак останньою не дотримано строків на подання заяви про його перегляд, згідно ст. 284 ЦПК України.

Натомість, 27 березня 2025 року представником відповідача було подано апеляційну скаргу на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2023 року, яку постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 травня 2025 року було повернуто скаржнику, як передчасно подану.

Разом з тим, в прохальній частині заяви про перегляд заочного рішення представником відповідача зазначено, що вона просить поновити строк на подання заяви, однак об`єктивних та поважних причин для його поновлення - не зазначено, а в судовому засіданні представником позивача було наголошено лише про те, що вона помилково подала до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу, замість заяви про перегляд заочного рішення до суду першої інстанції.

На підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі №756/11081/20 (провадження № 14-25цс24) від 12 червня 2024 року констатує, що відповідно до загальних положень ЦПК України про наслідки пропуску процесуальних строків (частина друга статті 126 ЦПК України) заява про перегляд заочного рішення, подана з пропуском установленого законом строку, за відсутності підстав для його поновлення, підлягає залишенню без розгляду.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду формулює висновок про те, що оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення, є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не без задоволення.

Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21), наводить такі висновки щодо застосування положень статей 126, 127 ЦПК України в сукупності зі статтями 284, 286, 287 цього Кодексу:

- передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення;

- оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення.

Враховуючи викладене та за умови відсутності поважних причин для поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд приходить до висновку про залишення її без розгляду.

Керуючись ст. ст. 126, 258-260, 284-288, 353 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Безпалько Тетяни Вікторівни про перегляд заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2023 року у цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних і інфляційних втрат залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук