1Справа № 2-3347/2008 4-с/335/13/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря Махненко А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Запоріжжі скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Коломоєць Ірини Василівни на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Бревко Наталії Юріївни,
За участю: представника Заявника - адвоката Коломоєць І.В., державного виконавця Бревко Н.Ю.,
До суду звернулася ОСОБА_1 в особі представника адвоката Коломоєць І.В. зі скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бревко Н.Ю. та просить скасувати постанову державного виконавця від 10.04.2024 року про зняття арешту з коштів, постанову від 10.04.2024 року про зміну (доповнення) реєстраційних даних та постанову від 11.03.2025 року про повернення виконавчого документу стягувачу та стягнути судові витрати. В обґрунтування вимог скарги Заявник зазначає, що 20.03.2025 року ознайомилась з АСВП та їй стало відомо про винесення державним виконавцем зазначених постанов. З зазначеними постановами Заявник не погоджується, вважає їх незаконними, такими, що винесені виконавцем в порушення Закону України «Про виконавче провадження», адже арешт коштів знято всупереч наявного непогашеного боргу, постанова про повернення виконавчого документа не містить даних про суму заборгованості, а постанова про зміну даних повністю позбавляє стягувача права стягнути заборгованість з аліментів, так як із зазначених постанов вбачається, що боржник нічого не винен стягувачу.
Ухвалою судді від 28 березня 2025 року скаргу прийнято до провадження, призначено її розгляд, витребувано у державного виконавця завірені у встановленому порядку матеріали виконавчого провадження 28213867, викликано у судове засідання стягувача, боржника і державного виконавця.
03.04.2025 року від державного виконавця надійшли заперечення проти скарги, згідно зі змістом яких просить відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.
14.04.2025 року від представника Заявника надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень.
14.04.2025 року та 05.05.2025 року на адресу суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 28213867.
У судовому засіданні представник Заявника підтримала вимоги скарги про скасування постанов від 10.04.2024 року про зняття арешту з коштів, від 10.04.2024 року про зміну (доповнення) реєстраційних даних на підставах, викладених у ній. З урахуванням того, що Постановою Начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 07.04.2025 року скасовано постанову державного виконавця від 11.03.2025 року про повернення виконавчого документа стягувачу, вимоги скарги про скасування постанови від 11.03.2025 року не підтримує.
У судовому засіданні державний виконавець заперечувала проти задоволення скарги. Зазначила, що під час винесення оскаржуваних постанов вона керувалась вимогами закону, вважає, що права стягувача у виконавчому провадженні жодним чином не порушені. Знімаючи арешт з усіх рахунків боржника постановою від 10.04.2024 року керувалась тим, що сума боргу змінилась, тому була необхідність накласти арешт у межах суми заборгованості за судовим рішенням, і тому попередній арешт був скасований. На даний час у виконавчому провадженні накладено арешт на рахунки боржника постановою від 10.04.2024 року, який діє на даний час. Стосовно постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 10.04.2024 року, пояснила, що у резолютивній частині постанови була допущена описка в частині найменування стягувача, проте, у вступній частині постанови дані про стягувача зазначені вірно. Крім того, 07.04.2025 року зазначена описка виправлена, державним виконавцем винесено постанову від 07.04.2025 року про зміну (доповнення) реєстраційних даних, якою в іншій редакції викладена резолютивна частина постанови, вірно зазначені дані стягувача. Також пояснила, що постанова від 11.03.2025 року про повернення виконавчого документу скасована постановою Начальника відділу від 07.04.2025, на даний час виконавче провадження перебуває на виконанні. Тому вважає безпідставними доводи Заявника про порушення її прав та просить відмовити у задоволенні скарги.
Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 19 Конституції України закріплено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ст. 447 -1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Судом встановлено, що державним виконавцем 16.08.2011 було відкрито виконавче провадження ВП № 28213867 з примусового стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.
10.04.2024 року державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з усіх рахунків, що належать боржнику ОСОБА_2 .
Згідно даних АСВП, того ж дня, 10.04.2024 року, державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти боржника ОСОБА_2 у межах суми звернення у розмірі 136836, 5 грн.
Відповідно до ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Враховуючи викладене, ту обставину, що у виконавчому провадженні забезпечено реальне виконання судового рішення шляхом накладення арешту на кошти боржника постановою державного виконавця від 10.04.2024 року, суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови про зняття арешту з усіх рахунків боржника.
Також встановлено, що 10.04.2024 року державним виконавцем винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, якою викладена в іншій редакції резолютивна частина постанови та допущено помилку у зазначенні анкетних даних стягувача ОСОБА_1
07.04.2025 року постановою державного виконавця змінено реєстраційні дані стягувача ОСОБА_1 та викладено у резолютивній частині вірні дані (а.с.65). Зазначені відомості підтверджуються Інформацією про виконавче провадження № 28213867 від 26.05.2025 року.
Також вбачається, що постановою державного виконавця від 11.03.2025 року повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч. 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.
На час розгляду скарги судом оскаржувана постанова державного виконавця від 11.03.2025 року «Про повернення виконавчого документа стягувачу» скасована постановою Начальника відділу від 07.04.2025 року в порядку, передбаченому ч.3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», на даний час виконавче провадження перебуває на виконанні та має стан: «відкрито», що підтверджується Інформацією про виконавче провадження від 26.05.2025 року.
Отже, на час розгляду скарги в суді предмет оскарження в цій частині відсутній.
Відповідно до ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Враховуючи, що на час розгляду скарги у суді описки у постанові від 07.04.2024 року про зміну реєстраційних даних усунуті, наявний арешт коштів боржника для забезпечення виконання судового рішення та виконавчий лист перебуває на виконанні у державного виконавця, а також ту обставину, що на час розгляду скарги не встановлено порушення жодних прав стягувача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги та відмовляє у її задоволенні у повному обсязі.
Відповідно до ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються на заявника.
Керуючись ст. 84, 260, 447-448, ЦПК України, суд -
Скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Коломоєць Ірини Василівни, боржник ОСОБА_2 , на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Бревко Наталії Юріївни в межах виконавчого провадження № 28213867 залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала складена 30 травня 2025 року

Суддя В.В. Калюжна