СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/547/25
Провадження № 2/306/571/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у особі:

головуючого - судді : Вінер Е.А.

з секретарем : Петрус А.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Свалявської міської ради (адреса: 89300, м.Свалява, вулиця Головна,1, Мукачівського району Закарпатської області) про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки і піклування Свалявської міської ради про позбавлення батьківських прав. Посилається на те, що 14 листопада 2019 року між нею та відповідачем шлюб було розірвано. Від перебування в шлюбі має дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею. Вказує, що протягом тривалого часу відповідач жодним чином не бере участі в утриманні та вихованні дочки та ухиляється від виконання батьківських обов"язків. Вважає, що відповідач не виконує обов`язків по вихованню, утриманні дитини та наявні всі підстави щодо позбавлення батьківських прав, а тому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2025 справу № 306/547/25 (провадження № 2/306/571/25) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 18).

03 квітня 2025 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження в справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 20).

16 травня 2025 року ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області підготовче провадження в справі закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с. 27).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, відзив на позов не надав.

Представник органу опіки та піклування Свалявської сільської ради в судове засідання не з"явився.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ч.1ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Судом встановлено, що батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 матір"ю ОСОБА_4 (а.с. 15).

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 14.11.2019 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 відновлено дошлюбне прізвище " ОСОБА_5 " (а.с.16-17).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) зазначено, що «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків». За положенням частини шостої ст.19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, приймають участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та освідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17. Судова практика щодо застосування положень ст.164 СК України є усталеною.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 05.03.2025 у ОСОБА_2 заборгованість становить 23 125,48 гривень (а.с.11).

Разом з тим, законодавством не передбачено, що саме несплата аліментів може слугувати підставою для позбавлення батьківських прав.

Підстави для позбавлення батьківських прав визначено статтею 164 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Судом не було встановлено у судовому засіданні, що відповідач є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, відсутні докази, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дочки.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а тому вважає за необхідне у позові відмовити.

Керуючись ст. 12, 76, 81, 95, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.150, 152, 155, 164 СК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Свалявської міської ради (адреса: 89300, м.Свалява, вулиця Головна,1, Мукачівського району Закарпатської області) про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 29 травня 2025 року.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області Е.А.Вінер