Єдиний унікальний номер: 379/594/25
Провадження № 2-о/379/34/25
УХВАЛА

03 червня 2025 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі судді Разгуляєвої О.В., розглянувши заяву про самовідвід в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи: виконавчий комітет Таращанської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення від повноважень опікуна та призначення іншого опікуна особі, що визнана недієздатною,

УСТАНОВИВ:

Представник заявниці ОСОБА_1 - адвокат Шостак Ю.В., 03.04.2025 звернувся до суду з даною заявою.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2025 головуючим суддею в указаній судовій справі визначено суддю Разгуляєву О.В.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 08.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження на 11 год 00 хв 29 квітня 2025 року, а в подальшому судове засідання у справі призначалось на 03.06.2025 року.

03.06.2025 суддею Разгуляєвою О.В. подана заява про самовідвід, яка обґрунтована тим, що обставиною, яка унеможливлює її участь у розгляді даної цивільної справи в якості головуючого є те, що дану цивільну справу передано судді із порушенням порядку визначення судді для її розгляду.

Також, суддя Разгуляєва О.В. послалася на те, що 14.05.2025 до Таращанського районного суду Київської області надійшов лист Київського апеляційного суду від 24.04.2025 з питань надання методичної допомоги щодо розгляду цивільних справ окремого провадження про призначення /заміну опікуна фізичній особі, яка визнана недієздатною, відповідно до якого суддям першої інстанції було рекомендовано всі питання, які є похідними від визнання фізичної особи недієздатною, вирішувати судом у складі одного судді і двох присяжних. Такими похідними питаннями визначено, серед іншого, призначення нового опікуна або його заміна. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 376 ЦПК України розгляд справи неповноважним складом суду є обов`язковою підставою скасування судового рішення суду першої інстанції.

Таким чином, було допущено порушення порядку визначення складу суду для розгляду заяви про звільнення ОСОБА_1 від обов`язків опікуна та призначення опікуна ОСОБА_2 над недієздатною особою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Єдиний унікальний номер: 379/594/25, Провадження № 2-о/379/34/25), а саме не було визначено присяжних на справу, оскільки з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2025 вбачається, що автоматизований розподіл даної справи було здійснено на загальних підставах без дотримання вимог частини 2, 4 ст. 293 ЦПК України, відповідно до якої розгляд справ про визнання фізичної особи недієздатною проводиться у складі одного судді і двох присяжних.

Відповідно до п. 4. ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

ЄСПЛ у кількох рішеннях наголосив, що поняття «суд, встановлений законом», стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).

Під «судом» у практиці ЄСПЛ розуміється будь-який юрисдикційний орган, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури. Цей орган має бути встановлений законом:

суд утворений безпосередньо на підставі закону;

суд діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції;

суд діє в законному складі.

У справі «Gurov проти Молдови» (№ 3645502, рішення від 11 липня 2006 року) ЄСПЛ визнав порушенням частини першої статті 6 Конвенції розгляд цивільної справи суддею, строк повноважень якого на момент розгляду справи закінчився, але він продовжував виконувати судові повноваження за відсутності будь-яких правових підстав.

Отже, слід вважати, що «суд, встановлений законом» означає наступне:

дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності;

дотримання правил автоматичного розподілу справ;

наявність повноважень у судді;

належний склад суду;

наявність достатніх повноважень для розгляду певної категорії справ.

Отже, судом встановлено, що дана справа передана судді для одноособового розгляду справи з порушенням визначеного законодавством порядку, а тому визначений склад Таращанського районного суду Київської області в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не є «судом, встановленим законом» у цій справі.

В п.114 рішення ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» від 07.11.2002 зазначено: «Суд нагадує, що, згідно з пунктом 1 статті 6, «суд» має завжди бути «встановленим законом». Це формулювання засвідчує принцип верховенства права, притаманний усій системі Конвенції та її протоколів. Адже правовий орган, що не є встановленим відповідно до законодавства, завжди буде позбавлений леґітимності, яка вимагається в демократичному суспільстві для вирішення справ приватних осіб. Вислів «встановлений законом» стосується не лише законності самого існування суду, а й складу суддів при розгляді кожної справи. Термін «закон», про який ідеться в цьому положенні, стосується, таким чином, не лише законодавства щодо створення і компетенції судових органів, а й будь-якого іншого положення національного права, невиконання якого робить неправомірною участь одного або кількох суддів у розгляді справи. Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення пункту 1 статті 6.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. Відповідно до ч. 3 вказаної статті самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Положеннями ч. 1 ст. 40 ЦПК України встановлено, що питання про самовідвід може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

З урахуванням обґрунтованості заяви судді Разгуляєвої О.В. про самовідвід з підстав, передбачених п. 4 ч.1 ст. 36 ЦПК України, з метою забезпечення права сторін на справедливий «суд встановлений законом», суд приходить до переконання, що заява про самовідвід підлягає до задоволення.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, ст.ст. 39-41, 260, 261, 376 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід головуючого судді Разгуляєвої Олександри Володимирівни у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи: виконавчий комітет Таращанської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна ОСОБА_2 над недієздатною особою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Справу передати до канцелярії Таращанського районного суду Київської області для здійснення повторного автоматизованого розподілу в порядку ст. 33 ЦПК України з врахуванням вимог частини 2, 4 ст. 293 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана 03.06.2025.

Суддя

Таращанського районного суду

Київської області Олександра РАЗГУЛЯЄВА