ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року

м. Київ

справа № 373/86/23

провадження № 61-15623св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Переясловської міської ради, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Переясловської міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2023 року у складі судді Хасанової В. В. та постанову Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року у складі колегії суддів: Левенця Б. Б., Борисової О. В., Ратнікової В. М.,

Короткий зміст позовних вимог

1. У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Переясловської міської ради, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Переясловської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини.

2. Позов обґрунтовано тим, що він є дідом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в шлюбі його сина ОСОБА_5 з ОСОБА_2 . Шлюб між сином, ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 був розірваний 14 липня 2014 року. Онучка проживає разом з відповідачкою. Проте, на даний час у відповідачки склалося вороже ставлення до колишнього чоловіка і, як наслідок, до його близьких, включаючи позивача.

3. Позивач вказував, що він разом із своїм сином ОСОБА_5 - батьком ОСОБА_4 проживає у США. Відповідачка ігнорує його дзвінки із США, що унеможливлює спілкування з онукою ОСОБА_7 .

4. Стверджував, що після відмови Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області у задоволенні позову ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_2 ізолювала дитину від батька та його рідних, перешкоджає спілкуванню з нею.

5. Позивач вказував, що він всіляко намагався брати участь у вихованні онуки, виходити на зв`язок з нею за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку, проте відповідач з метою недопущення особистого спілкування з онукою дідуся не передавала їй подаровані сином позивача мобільні телефони, відмовляла в проханнях поговорити з дитиною по телефону відповідача. У зв`язку з викладеним, протягом кількох років позивач був позбавлений можливості підтримувати родинні зв`язки з онукою.

6. Стверджував, що перебуваючи за кордоном протягом 2017-2018 років надавав власну банківську картку сину та доступ до Приват24 та таким чином допомагав перераховувати кошти на утримання ОСОБА_4 . На банківський рахунок відповідача були зроблені грошові перекази з призначенням платежу «childsupport» в різних сумах від 1 800 грн до 7 035 грн, а в сукупності 21 297,05 грн.

7. Посилався на те, що він як дідусь має бажання брати участь у вихованні та спілкуванні з онукою, жодних негативних даних, які б унеможливили спілкування онуки з дідусем немає. Інтересам дитини відповідає збереження родинних зв`язків, у тому числі, родинних зв`язків з дідом.

8. Враховуючи викладене з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просив суд: зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у спілкуванні та вільній участі й вихованні його онучки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити наступний графік спілкування дідуся ОСОБА_1 з онучкою ОСОБА_4 :

спілкування за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між учасниками) щодня у період часу з 18:00 до 21:00 за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо;

кожну першу та третю суботу або неділю з 10:00 до 19:00 в громадських місцях в межах територіальної громади чи за місцем проживання діда без присутності матері дитини, або у будь-який інший час за домовленістю між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , але не менше ніж за один день до спілкування.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

9. Рішенням Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області від 08 листопада 2023 року, з урахуванням додаткового рішення цього ж суду від 24 січня 2024 року, позов задоволено частково.

10. Визначено ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_4 шляхом надання йому можливості:

спілкування з дитиною за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між учасниками) щодня за бажанням дитини у період часу з 18:00 год. до 21:00 год. за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо;

бачитись з дитиною, враховуючи бажання дитини, кожну першу та третю суботу або неділю з 15:00 год. до 19:00 год. в громадських місцях в межах територіальної громади чи за місцем проживання діда або у будь-який інший час за попередньою домовленістю між сторонами не менше, ніж за один день до спілкування, в присутності матері дитини або за згодою матері за її відсутності.

11. Вирішено питання щодо судових витрат.

12. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що дід ОСОБА_1 має законне право на спілкування зі своєю онукою, ОСОБА_8 , та на участь у її вихованні, спілкування позивача із онукою буде сприяти її повноцінному вихованню, розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю як батьків, так і дідуся, забезпечить її виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості.

13. Визначаючи графік спілкування діда з онукою та відмовляючи у задоволенні бажаного графіку, визначеного дідом, суд виходив із того, що встановлення такого способу участі у спілкуванні з онукою, з огляду на її вік, характер відносин між сторонами, усталений режим дня та відпочинку дитини, є недоцільним, не буде відповідати інтересам малолітньої дитини та порушить збалансованість участі матері в її вихованні, спілкування дитини з рідними всередині родини.

14. Також суд дійшов висновку, що твердження позивача в частині існування перешкод у спілкуванні з дитиною не знайшли свого підтвердження, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

15. Постановою Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2023 року задоволено частково.

16. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2024 року задоволено частково.

17. Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2023 року змінено, викладено абзац 2 резолютивної частини рішення такого змісту:

18. «Визначити ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом надання йому можливості:

19. спілкування з дитиною за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електронного та іншого зв`язку) за бажанням дитини кожного вівторка та четверга з 19 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., не менше ніж 20 хв., за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій, тощо;

20. бачитись з дитиною, враховуючи бажання дитини, кожну другу та четверту суботу з 15:00 до 19:00 в громадських місцях в межах територіальної громади за місцем проживання дитини».

21. Додаткове рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2024 року змінено в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу, збільшено їх розмір з 11 500,00 грн до 13 000,00 грн.

22. В іншій частині рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 24 січня 2024 року залишено без змін.

23. Суд апеляційної інстанції, врахувавши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що визначений місцевим судом графік спілкування діда ОСОБА_1 з онукою співпадає з графіком спілкування батька ОСОБА_5 , визначеного у справі № 373/48/23, спілкування баби ОСОБА_9 з онукою, визначеного у справі № 373/87/23, що ускладнить виконання судових рішень, оскільки дочка буде вимушена в один і той же день і в один і той же час спілкуватися з трьома родичами, дійшов висновку про наявність підстав для зміни рішення місцевого суду в частині способу часті у вихованні та спілкуванні з онукою.

24. В іншій частині рішення місцевого суду по суті позовних вимог апеляційний суд погодився із висновком суду, оскільки ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

25. У листопаді 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 .

26. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 27 листопада 2024 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

27. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

28. У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та відмовити у задоволенні позову.

29. Підставою касаційного оскарження заявник зазначає застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року в справі № 905/1926/16, від 05 грудня 2018 року в справі № 175/5360/13-ц, від 12 грудня 2018 року в справі № 802/2474/17-а, від 30 січня 2019 року в справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року в справі № 487/10132/14-ц, від 19 січня 2021 року в справі № 916/1415/19, від 12 січня 2023 року в справі № 607/1377/22 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

30. Також підставою касаційного оскарження заявник зазначає відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

31. Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій не встановлено ніяких перешкод у спілкування з дитиною, проте вони помилково вважали за потрібне зобов`язати ОСОБА_10 вчиняти певні дії для відновлення прав діда.

32. Таким чином, суди, встановивши відсутність порушеного права позивача, мали відмовити у задоволенні позовних вимог.

33. Також заявник посилається на те, що встановлений судами графік не враховує інтереси дитини, оскільки по іншим судовим рішення, якими визначено спілкування з бабою та батьком, дитина в один час має спілкуватися по телефону з родичами, а у вихідні спілкуватися з усіма в один час.

Відзиву на касаційну скаргу не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

34. Малолітня дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в м. Жешув, Польща, що підтверджується повним витягом із свідоцтва про народження, зареєстрованим відділом реєстрації громадянського стану у Жешуві за № 6010/2012 від 09 жовтня 2012 року та документом про завірений переклад з польської мови, присяжним перекладачем української мови К. Літвін, м. Жешув, 17 січня 2013 року, реєстр № 120/13 (т. 1, а. с. 11-12).

35. З копії зазначеного свідоцтва про народження вбачається, що батьками дитини є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

36. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що видане 06 вересня 1984 року Переяслав-Хмельницьким міськвідділом ЗАГС Київської області, складено актовий запис № 351 про народження ОСОБА_5 . Батьком записано ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_9 (т. 1, а. с. 9).

37. Таким чином, ОСОБА_1 є дідом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

38. До позову додано рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2021 по справі № 373/272/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Переяславської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав, яким в задоволенні позову відмовлено (т. 1, а. с. 15-28).

39. В заяві від 07 лютого 2021 року представника ОСОБА_1 - ОСОБА_13 , адресованій ОСОБА_2 , запропоновано вирішити питання щодо забезпечення можливості спілкування ОСОБА_1 з онучкою ОСОБА_8 за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку, в тому числі надати контакти засобів зв`язку, за якими ОСОБА_1 зможе зв`язатися та спілкуватися з ОСОБА_8 (т. 1, а. с. 29-30).

40. Листом ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 від 16 лютого 2022 року запропоновано вирішити питання щодо зустрічей та спілкування з онукою Златою під час особистої зустрічі (т. 1, а. с. 59).

41. Відповідно до висновку про доцільність участі ОСОБА_1 у вихованні онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та погодження днів і годин для їх спілкування від 26 квітня 2023 року Виконавчий комітет Переяславської міської ради вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, участь ОСОБА_1 у вихованні онуки ОСОБА_4 та погодження днів і годин для спілкування діда з онукою, враховуючи стан здоров`я та бажання дитини, а саме: щоденно з 18:00 до 21:00 год. спілкування з онукою за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку, за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо; першу та третю суботу або неділю місяця з 10:00 до 19:00 в громадських місцях в межах територіальної громади чи за місцем реєстрації діда без присутності матері дитини, або у будь-який інший час за домовленістю між мамою і дідусем, але не менше ніж за один день до спілкування (т. 1, а. с. 82).

42. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2023 року в справі № 373/48/23 позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Переяславської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні, вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею задоволено частково.

Встановлено ОСОБА_5 дні та години спілкування з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи стан здоров`я та побажання дитини: щоденно з 18 години 00 хвилин до 21 години 00 хвилин за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку, за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, відвідуванні гуртків, секцій тощо;

першу та третю суботу кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. в громадських місцях в межах територіальної громади чи за місцем проживання дитини або у будь-який інший час за домовленістю між батьками дитини, але не менше, ніж за два дні до спілкування; спільний відпочинок тривалістю не більше 15 днів під час літніх канікул, 5 днів під час інших шкільних канікул на території України, з обов`язковим погодженням з мамою дитини не менше, ніж за два тижні до відпочинку, з обов`язковим поверненням дитини особисто батьком за місцем проживання дитини з мамою. В задоволенні решти вимог - відмовлено (т. 1, а. с. 125-130).

43. З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року у справі № 373/87/23позов ОСОБА_9 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Переяславської міської ради, орган опіки і піклування - виконавчий комітет Переяславської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною задоволено частково.

Визначено ОСОБА_9 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом надання їй можливості: спілкування з дитиною за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між учасниками) щодня за бажанням дитини у період часу з 18:00 до 21:00 за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо;

бачитись з дитиною, враховуючи бажання дитини, кожну першу та третю суботу або неділю з 15:00 до 19:00 в громадських місцях в межах територіальної громади чи за місцем проживання бабусі без присутності матері дитини або у будь-який інший час за попередньою домовленістю між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 не менше, ніж за один день до спілкування. В решті позовних вимог відмовлено.

44. В судовому засіданні 12 жовтня 2023 року судом першої інстанції була заслухана думка дитини, ОСОБА_8 , яка у присутності психолога ОСОБА_14 повідомила, що вона з дідусем взагалі незнайома. Про дідуся ОСОБА_15 їй розповідала бабуся ОСОБА_16 і мама. З 5 років вона має особистий мобільний телефон і спілкується ним із своїм татом. Дідусь їй не дзвонить. Дзвінки, які їй надходять вона контролює сама, мама їй в цьому не допомагає і не радить коли відповідати на дзвінок, а коли не відповідати. Зазначила, що звикла жити без дідуся, якби він хотів з нею познайомитись, то міг би їй подзвонити. Готова познайомитись з дідом та зустрічатись з ним, але не більш, як на годинку-дві. Щодо спілкування телефоном повідомила, що не розуміє як вона має спілкуватись з людиною, яку взагалі не знає (т. 1, а. с. 140).

Позиція Верховного Суду

45. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

46. Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

47. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

48. Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

49. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

50. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

51. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

52. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

53. Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

54. Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

55. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

56. За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

57. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

58. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

59. У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

60. Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

61. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

62. Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82).

63. Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23 липня 2019 року у справі «Швець проти України» (заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 12 квітня 2021 року у справі № 638/12278/15, провадження № 61-14491сво20.

64. Верховний Суд наголошує, що дитина є найбільш вразливою стороною у будь-яких сімейних конфліктах, оскільки на її долю припадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не лише спірні питання між батьками та іншими особами, а фактично визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

65. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, взявши до уваги встановлені судами обставини справи про те, що між сторонами склалися стосунки, які позбавляють позивача можливості спілкуватися з внучкою, тобто між сторонами існує спір з цього приводу, врахувавши право та бажання позивача спілкуватися з малолітньою дитиною, дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги позивача, як діда, який має законне право на спілкування зі своєю онукою та на участь у її вихованні, підлягають частковому задоволенню.

66. Верховний Суд погоджується із висновками судів про те, що задоволення позовної вимоги про спілкування діда з внучкою (порядок спілкування між ними) засобами телефонного, електронного чи іншого зв`язку, а такою побачення забезпечить підтримання контакту між ними.

67. Доводи касаційної скарги про те, що позивач не довела створення відповідачкою перешкод у спілкуванні з онукою не можуть бути підставою для відмови судом у захисті й реалізації прав, передбачених частиною другою статті 159, частиною першою статті 263 СК України - визначенні способів участі діда у вихованні дитини, місця та часу їхнього спілкування.

68. Відмова у позові за наведених відповідачкою мотивів могла б призвести до порушення гарантій, передбачених статтею 8 Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

69. Схожі висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справа № 742/1716/23 (провадження № 61-17035сво23).

70. Крім того, у вказаній постанові Верховного Суду зроблено відступ від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 175/5360/13-ц (провадження № 61-37709св18), на який посилається відповідачка у касаційній скарзі про те, що обов`язковою передумовою (підставою) задоволення позову діда та/або баби про встановлення способу та порядку участі у вихованні онуків є наявність перешкод у спілкуванні з внуком, які чиняться іншими особами, з якими постійно проживає дитина.

71. Доводи заявника про те, що встановлений судами графік не враховує інтереси дитини, оскільки по іншим судовим рішення, якими визначено спілкування з бабою та батьком, дитина в будні дні в один час має спілкуватися по телефону з родичами, а у вихідні спілкуватися з усіма в один час, відхиляються колегією суддів, оскільки встановлений судами графік побачень з дитиною стосується осіб, споріднених за лінією батька дитини, між якими відсутні неприязні стосунки та конфліктні ситуації, тобто дитина буде знаходитись у спокійному та стійкому середовищі, що відповідає її інтересам. Слід зазначити, що визначений судом порядок спілкування діда з дитиною засобами телефонного, електронного чи іншого зв`язку враховує побажання дитини та час її зайнятості у навчальному процесі, відвідування гуртків, секцій, тощо.

72. Схожих висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 373/87/23.

73. Посилання заявника на неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постановах Верховного Суду, зазначених у касаційній скарзі, відхиляються колегією суддів, оскільки судові рішення у справі, яка переглядається, з урахуванням встановлених судами фактичних обставин, не суперечать висновкам, на які посилається заявник у касаційній скарзі.

74. Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

75. Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

76. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

2. Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2023 року у незміненій частині та постанову Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович