Справа № 462/904/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Палюх Н.М.,

при секретарі: Мельник А.-В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОСТО МАНІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

03 лютого 2025 року позивач звернувся в суд з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь «Фінансова компанія «ПРОСТО МАНІ» заборгованість за кредитним Договором №30-11-21-01-27/1739_LV про надання коштів у позику від 30.11.2021 у розмірі 244341,71 грн та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 30.11.2021 між ТОВ «ФК «Просто Мані» та ОСОБА_1 укладено договір №30-11-21-01-27/1739_LV надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до умов договору кредитодавець надав позичальнику кошти у сумі 55 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 66% річних та інші нараховані суми на умовах та строки, встановлені договором. Позика надається з цільовим призначенням для створення бізнесу. Так, відповідач погодив наступний порядок надання позики: грошові кошти у сумі 45 500,00 грн перераховуються на поповнення карткового рахунку відкритого на ім`я відповідача; грошові кошти у сумі 4 500, 00 грн перераховується Залецькій Н.М. приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу за оплату вчинення нотаріальних послуг; грошові кошти у сумі 3 000,00 грн перераховуються ФОП ОСОБА_2 надання послуг згідно акту прийому-передачі наданих послуг №1 до договору про надання послуг з встановлення на автомобілі додаткового обладнання. Взяті на себе зобов`язання щодо повернення позики та сплаті встановлених платежів відповідач не виконав, а тому станом на дату подання позовної заяви має непогашену заборгованість по тілу кредиту у розмірі 54 986,75 грн та заборгованість по нарахованих та несплачених процентах у розмірі 104 618,00 грн. Окрім цього, додатково сторонами було обумовлено, що у разі збільшення курсу (вартості) долара США, що встановлений НБУ на момент укладення цього договору, сума позики, відсотків, що підлягають сплаті позичальником на користь кредитодавця, збільшуються на суму девальвації гривні до долара США. Оскільки взяти на себе зобов`язання щодо повернення позики та сплаті встановлених платежів відповідач не виконав, а тому станом на дату подання позовної заяви має непогашену заборгованість зі сплати суми девальвації (курсової різниці) на тіло кредиту у розмірі 29 193, 43 грн та суму девальвації (курсової різниці) на нараховані відсотки у розмірі 55 543,33 грн. Щодо строку дії договору та нарахування відсотків зазначає, що кредит надається на 365 днів від дати отримання позичальником кредиту, тобто по 29.11.2022 включно, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором. Отже нарахування відсотків є правомірним протягом всього строку дії договору, а направивши претензію до відповідача позивачем в односторонньому порядку було припинено строки нарахування. Таким чином, станом на 28.11.2024 за відповідачем опубліковувалась заборгованість у загальному розмірі 244 341, 71 грн, що складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту у розмірі 54 986, 75 грн; заборгованість по нарахованих та несплачених процентах у розмірі 104 618,00 грн; заборгованість зі сплати суми девальвації (курсової різниці) на тіло кредиту у розмірі 29 193,43 грн; заборгованість зі сплати суми девальвації (курсової різниці) на нараховані відсотки у розмірі 55 543,33 грн. За наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду від 06 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Залізничного районного суду, занесеною у протокол судового засідання від 24 березня 2025 року підготовче провадження закінчено та призначену справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю та просив такий задовольнити.

Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, відзиву не подав, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 30.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "ФК "Просто мані" з заявою на отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту згідно договору №30-11-21-01-27/1739_LVнадання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту від 30.11.2021.

У заяві ОСОБА_1 просить ТОВ "ФК "Просто мані" перерахувати суму кредиту на вказані рахунки:

-грошові кошти у сумі 45 500,00 грн перераховуються на поповнення рахунку відкритого на ім`я Відповідача, що підтверджується платіжною інструкцією №13582 від 30.11.2021;

-грошові кошти у сумі 4 500,00 грн перераховується приватному нотаріусу Залецькій Н.М. за оплату вчинення нотаріальних послуг, що підтверджується платіжною інструкцією №13584 від 30.11.2021;

-грошові кошти у сумі 3 000,00 грн перераховується ФОП ОСОБА_2 за оплату послуг, що підтверджується платіжною інструкцією №13583 від 30.11.2021.

30.11.2021 між ТОВ «ФК «ПРОСТО МАНІ» та ОСОБА_1 було укладено Договір №30-11-21-01-27/1739_LVнадання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Пунктом 1.1. Договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в сумі 55 000 гривень на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 66% річних.

Відповідно до п.1.3. договору - кредит надається з цільовим призначенням - для створення бізнесу.

Пунктом 1.5. Договору, кредит надається строком на 365 днів від дати отримання Позичальником кредиту, тобто з 30.11.2021 по 29.11.2022. У разі невиконання/неналежного виконання Позичальником зобов`язань з повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, сплати пені, штрафів та інших нарахувань передбачених Договором, дія даного Договору продовжується до повного виконання Позичальником зобов`язань включаючи день фактичного та повного розрахунку.

Відповідно до п.1.6. договору кредит надається позичальнику згідно заяви позичальника шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунки вказані позичальником у заяві.

Згідно п.1.8.2 договору проценти за користування кредитом становлять 65,82% від суми кредиту у процентному виразі або 36 200,55 грн.

Договором передбачені додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту.

Крім того сторони домовились, що позичальник приймає на себе ризик девальвації національної валюти - гривні відносно іноземної валюти - долара США. У разі збільшення курсу (вартості) долара США, що встановлений НБУ на момент укладення договору сума позики, відсотки, що підлягають сплаті позичальником на користь кредитодавця збільшуються на суму девальвації гривні до долара США.

Відповідно до графіку платежів погодженого сторонами відповідач зобов`язувався повернути наданий кредит до 29.11.2022 та сплатити відсотки.

Тобто, ТОВ ФК "Просто мані" виконало свої зобов`язання за договором від 30.11.2021 надавши позичальнику (відповідачу) кредитні кошти.

Натомість, відповідач належним чином не виконав зобов`язань за договором і відповідно до розрахунку заборгованості станом на 28.11.2024 за відповідачем опубліковувалась заборгованість у загальному розмірі 244 341, 71 грн, що складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту у розмірі 54 986, 75 грн; заборгованість по нарахованих та несплачених процентах у розмірі 104 618,00 грн; заборгованість зі сплати суми девальвації (курсової різниці) на тіло кредиту у розмірі 29 193,43 грн; заборгованість зі сплати суми девальвації (курсової різниці) на нараховані відсотки у розмірі 55 543,33 грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Параграф 1 глави 71 ЦК України регулює поняття позики, тобто до відносин за кредитним договором застосовуються положення даної глави.

Згідно з частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Судом встановлено, що правовідносини між ТОВ «ФК» Просто мані» та ОСОБА_1 виникли у зв`язку з підписанням ними договору від 30.11.2021 №30-11-21-01-27/1739_LVнадання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту

При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного сторонами договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту як правочину ніким із сторін не заперечується, тому він є чинним і обов`язковим для виконання.

ТОВ «ФК «Просто мані» надало відповідачу кредитні кошти шляхом перерахування їх на відповідні рахунки зазначені в заяві позичальника та передбачені умовами договору Відповідач в свою чергу повинен була повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки і на умовах, передбаченими договором та встановленим графіком платежів, погодженим сторонами.

Розмір заборгованості за договором підтверджується розрахунком, наданим позивачем, який є повним, чітким, узгоджуються з умовами договору, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні рішення.

Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

ОСОБА_1 , будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим він погодився, підписавши заяву, договір та погодившись із графіком платежів по ньому, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. При цьому відповідач будь яких заперечень на позовні вимоги щодо незгоди з сумою заборгованості суду не надав.

За таких фактичних обставин, враховуючи, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та ухиляється від їх виконання, внаслідок чого утворилась заборгованість, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення возову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 665, 13 грн, а тому, в порядку статті 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову, він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному розмірі.

Що стосується витрат на правничу допомогу, то слід вказати наступне.

Згідно з частини 2 статті 137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини 8 статті 141 цього Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Встановлено, що правнича допомога надавалась позивачу адвокатом Софіщенком В.А.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір №18 про надання юридичної допомоги від 04.01.2023, довіреність та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Суд вважає, що заявлені позивачем витрати на оплату послуг правничої допомоги в розмірі 10000,00 гривень за участь у даній цивільній справі не можуть вважатись розумними та співмірними зі складністю справи, необхідністю подання позову, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючу категорію справи, обсяг наданих адвокатом послуг, результат розгляду справи в суді, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат, суд вважає, що заявлений представнком позивача розмір витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню та відшкодуванню у сумі 5000,00 грн, що відповідає критеріям співмірності, обґрунтованості та пропорційності.

Керуючись ст. 525, 526, 610, 611, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 141, 263-265, 274-275, 279, 280-284, 354-355 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОСТО МАНІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостізадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОСТО МАНІ» заборгованість за Договором №30-11-21-01-27/1739_LV про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту від 30.11.2021 у розмірі 244 341(двісті сорок чотири тисячі триста сорок одна) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОСТО МАНІ» сплачений судовий збір у розмірі 3665,13 грн судового збору та 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30 травня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОСТО МАНІ», місцезнаходження за адресою: 01021, м. Київ, узвіз Кловський, буд.7 приміщення 28; ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: