ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8266/25
провадження № 2-о/753/384/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2025 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (встановлення факту, що батько дитини не бере участі у вихованні та утриманні дитини),

У С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до Дарницького районного суду м. Києва в системі «Електронний суд» 23.04.2025 із заявою в порядку окремого провадження, у якій просить установити факт, що батько дитини не бере участі у вихованні та утриманні дитини.

Встановлення цього факту необхідно їй для отримання оформлення статусу матері-одиначки та подальшого отримання державної допомоги відповідно до законодавства України.

На обґрунтування заяви зазначила, що вона є матір`ю малолітньої дитини - ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 . Відповідач, ОСОБА_3 - є батьком дитини згідно з актовим записом про народження, проте з моменту народження дитини не проживає з нею та дитиною, не бере участі у її вихованні, не здійснює матеріального утримання, не допомагає у забезпеченні потреб дитини, не бере участі в житті дитини. Аліменти на дитину не сплачує. Спілкування обмежується періодичними телефонними розмовами.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, вивчивши доводи заявниці і додані до заяви документи, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження для слухання цієї справи саме в порядку окремого провадження з наступних мотивів.

За правилами статті 19 ЦПК України, яка визначає справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів, у порядку цивільного судочинства розглядаються справи що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року, одинокою матір`ю є «жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, або вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама». З цього визначення «одинокої матері» ми дізнаємось про виникнення нового тлумачення поняття, а саме «інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама», тобто для визнання жінки одинокою необхідне існування двох ознак: вона сама виховує і утримує дитину.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав».

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.03.2021 у справі № 643/14985/18-ц: «… критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб».

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Метою встановлення вказаного факту є оформлення статусу матері-одиначки та подальшого отримання державної допомоги відповідно до законодавства України.

Виходячи із заявленої мети встановлення факту, що має юридичне значення, слід зазначити наступне.

Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до норм Сімейного кодексу України обов`язок виховання та утримання дітей лежить саме на їхніх батьках.

Із зазначених у заяві обставин вбачається, що заявниця народила дитину - ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 - у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 . Батьком дитини згідно з актовим записом про народження є ОСОБА_3 .

У разі виникнення спору між батьками щодо виконання обов`язку утримання дітей, такий спір вирішується судом за правилами позовного провадження.

У разі ухилення батька від виконання обов`язків щодо виховання і утримання дитини спір вирішується судом за правилами позовного провадження в межах розгляду справи про позбавлення батьківських прав.

Таким чином, у випадку виникнення спору про право щодо стягнення аліментів чи позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , він підлягатиме розгляду у позовному провадженні.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

У п. 104 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21 зроблено висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов, зокрема: «… встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах».

З огляду на зазначене суд вважає, що із зазначених заявником у заяві обставин та мети встановлення факту, вбачається, що існує спір про право, а відтак, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, роз`яснивши право на звернення до суду в порядку загального позовного провадження.

Керуючись ст. 260, 261, 293, 315, 353, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (встановлення факту, що батько дитини не бере участі у вихованні та утриманні дитини).

Роз`яснити заявниці право звернення до суду з позовом у порядку загального позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя В.М. Маркєлова