УХВАЛА

Справа № 564/2162/25

26 травня 2025 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Снітчук Р.М.,

перевіривши в м. Костопіль заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

19.05.2025 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту того, що він є єдиною особою з членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, який може здійснювати постійний догляд за своєю матір`ю ОСОБА_2 , інвалідом другої групи, яка потребує постійного стороннього догляду, оскільки інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення, які можуть здійснювати такий догляд відсутні.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що на даний час проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у військовій частині НОМЕР_1 .

Його матір ОСОБА_2 є інвалідом другої групи та потребує постійного стороннього догляду.

Інші особи першого чи другого ступеня споріднення відсутні. Його сестра ОСОБА_3 тривалий час проживає за межами України та не може здійснювати догляд за матір`ю.

Вказує, що у зв`язку з сімейними обставинами, необхідністю здійснення догляду за матір`ю, підлягає звільненню з військової служби. Однак, у позасудовому порядку підтвердити факт відсутності інших осіб, які можуть здійснювати догляд за особою з інвалідністю, не має можливості та командуванням військової частини НОМЕР_1 у такому звільненні йому було відмовлено.

Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Великої Палати Верховного Суду: від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, від 18 січня 2024 року № 560/17953/21 року висловлено правову позицію, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку їх встановлення.

Отже, існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

Якщо факт, що має юридичне значення, підлягає встановленню в позасудовому порядку, особа має використати такий порядок.

Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку адміністративного судочинства (схожі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 08 листопада 2019 року у справі № 161/853/19, від 18 грудня 2019 року у справі № 370/2598/16-ц, від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21).

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Згідно до п. в ч. 1 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

Військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану у тому числі на таких підставах: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

.Перевірка за зверненням командира військової частини або за заявою родичів (за наявності підстав) сімейного стану військовослужбовця здійснюється відповідними районними територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (абз. 16 п. 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 р. № 154).

Із матеріалів, долучених до заяви, вбачається, що 28.02.2025 року на підставі акта обстеження сімейно-майнового стану військовослужбовця ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 погоджено висновки комісії щодо звільнення солдата ОСОБА_1 відповідно до вимог п.п. «г» п. 2 ч. 4 та абз. 13 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Разом із тим висновком помічника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 від 27.04.2025 р. відмовлено у задоволенні рапорту солдата ОСОБА_1 про звільнення з військової служби з підстав необхідності здійснення догляду за матір`ю, яка є інвалідом другої групи, у зв`язку з неподанням документів про неможливість здійснення такого догляду його сестрою ОСОБА_3 .

У постанові Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі № 283/1199/23 (провадження № 283/1199/23) висловлено правову позицію, що розгляд заяви про встановлення факту здійснення постійного стороннього догляду за особою, потребуючою такого догляду, віднесено до повноважень інших органів і за законом цей факт не підлягає судовому розгляду, оскільки чинним законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення цього факту та є правильною відмова у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

В обгрунтування цього висновку Верховний Суд покликався на те, що суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Близькі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, від 29 травня 2019 року у справі № 398/4017/18.

Таким чином, судовий порядок встановлення факту, що має юридичне значення, використовується лише у випадку, коли чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку його встановлення.

Разом із тим чинним законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення зазначного юридичного факту, у зв`язку з чим такий факт не може встановлюватися в судовому порядку в окремому провадженні в порядку цивільного судочинства.

Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції.

З наведеного вбачається, що заявник вправі оскаржувати дії командування військової частини НОМЕР_1 про відмову у звільненні з військової служби до суду адміністративної юрисдикції.

Оскільки розгляд заяви ОСОБА_1 віднесено до повноважень інших органів і вона за законом не підлягає судовому розгляду, вважаю за вірне відмовити у відкритті провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

Питання повернення судового збору може бути вирішено в порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір» за клопотанням особи яка його сплатила за ухвалою суду.

На підставі викладеного і керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, ст. 258-261, 315, 318 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати заявнику разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Повний текст ухвали складено 26 травня 2025 року.

Суддя: Снітчук Р.М