ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6422/25 Справа № 212/806/25 Суддя у 1-й інстанції - Швець М. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/806/25

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Матвійчук Ю.К.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «СУХА БАЛКА»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року, яке ухвалено суддею Швець М.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 10 квітня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «СУХА БАЛКА» (надалі - ПрАТ «СУХА БАЛКА») про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю батька.

Позовна заява мотивована тим, що батько позивача ОСОБА_2 протягом багатьох років працював на підприємстві відповідача підземним гірничим майстром з повним робочим днем в підземних умовах (з 25.02.1981 по 26.05.2009 на шахті «Ювілейна» ПАТ «Суха Балка»), виконуючи роботи в підземних умовах, які характеризувалися запиленістю повітря робочого простору. Запилення перевищувало ГДК з причин неефективності провітрювання робочих місць та застосування засобів знепилення повітря, що мали низьку ефективність.

Ще під час роботи батько почав часто хворіти (кашляти та задихатись). 10.03.2009 йому встановили діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.), ЛН другого ступеня; захворювання професійне. 10.04.2009 було складено Акт № 28 розслідування професійного захворювання батька (про наявність шкідливих умов праці), в якому зазначено, що причиною професійного захворювання є робота на ш. «Ювілейна» ПАТ «Суха Балка», де він працював більше 23 років в умовах перевищення рівня запиленості. 03.06.2009 висновком медико-соціальної комісії ОСОБА_2 було визнано інвалідом третьої групи з втратою працездатності 30% безстроково; рекомендоване санаторно-курортне та медикаментозне лікування. Після цього батько регулярно лікувався, але стан його здоров`я погіршувався.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

11.01.2024 встановлено причинний зв`язок смерті від професійного захворювання.

Позивач важко переживав хворобу батька, оскільки йому доводилося спостерігати, як він згасає, марніє поряд з ним мама. Після смерті батька позивач відчув душевний біль, розпач, коли здається, що твою душу розриває на шматки, а йому ще потрібно було підтримувати маму. Дотепер він переносить моральні страждання та переживання, які неможливо висловити словами. Моральні страждання та характер його страждань дуже тривалий - з дня смерті батька і на все життя. Він вже ніколи в житті не відчує того тепла, розуміння, моральної підтримки, порад, які давав йому батько. Позивач також зазначив, що вказана сума компенсації за спричинену смертю батька моральну шкоду піде на більш-менш достойне життя; не збагатить його, але дасть можливість деякий час жити достойно, як того прагнув для нього його батько; допоможе хоча б матеріально не відчувати себе за межею бідності.

Посилаючись на викладене, просив суд: стягнути з відповідача ПрАТ «СУХА БАЛКА» 750 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю батька, померлого від виконання трудових обов`язків у відповідача, без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СУХА БАЛКА» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100 000,00 гривень, з урахуванням утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з ПрАТ «СУХА БАЛКА» на користь держави судовий збір в розмірі 466,55 гривень.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неповне з?ясування судом обставин справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що визначена судом сума компенсації моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн. є дуже заниженною та не відповідає глибині переживань позивача. Судом не було надано належної оцінки всім обставинам, на які позивач посилався в своїй позовній заяві, та не враховано факт вини підприємства у смерті батька позивача.

Позивач ОСОБА_1 просить розглянути справи за його відсутності.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ПрАТ «СУХА БАЛКА» - адвоката Заклецького В.В., який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 .

Згідно з Актом розслідування хронічного професійного захворювання № 28 від 10.04.2009 ОСОБА_2 (батько позивача) працював на різних посадах (підземним начальником дільниці, підземним гірничим майстром), в умовах впливу шкідливих факторів 23 роки 3 місяці на шахті «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», дільниця № 12. ОСОБА_2 виконував роботи в умовах, які характеризувалися запиленістю повітря робочого простору, що перевищувала ГДК, з причин неефективності провітрювання робочих місць та застосування засобів знепилення повітря, що мали низьку ефективність. Діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої другої ст., емфізема легень першої другої ст.), ЛН другого ст. Дата встановлення остаточного діагнозу 10.03.2009 (п. 9). Найменування лікувально-профілактичного закладу, який установив діагноз: Український НДІ промислової медицини (п. 10).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 70 років.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть, довідкою про причину смерті, причина смерті: злоякісне новоутворення верхньої долі правої легені.

Згідно з посмертним епікризом із медичної карти діагноз основний: верхньої долі правої легені, кл. гр. ІІ, стадія IV, метастази в середстіння. В анамнезі життя зазначені шкідливі звички: паління, алкоголь.

Згідно з Рецензією на паталогоанатомічне заключення від 19.06.2023 доцента КП «ДОПАБ» ДОР» ОСОБА_3 основним захворюванням є рак верхньої долі правої легені з метастазами; дане захворювання виникло на фоні ХОЗЛ: хронічний бронхіт, емфізема легень, пневмосклероз. Безпосередня причина смерті - ракова інтоксикація. Гіпертонічну хворобу та системний атеросклероз слід віднести до супутньої паталогії.

У Довідці Обласної МСЕК № 2 від 11.01.2024 про причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з професійнимзахворюванням або трудовим каліцтвом зазначено: «встановлений причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням від 10.03.2009».

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції керувався ст.ст. 1167, 1168 ЦК України та виходив з того, що смерть ОСОБА_2 пов`язана з професійним захворюванням від 10.03.2009, яке виникло під час його роботи на шахті «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», правонаступником якого є ПрАТ «СУХА БАЛКА», тому його сину позивачу у справі ОСОБА_1 має бути відшкодовано моральну шкоду, пов`язану із втратою близької людини.

Колегія суддів погоджується з висновками суду щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові дружині, батькам усиновлювачам, дітям усиновленим, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України.

При цьому, право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено ч.4 ст.43 Конституції України.

Згідно частин 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Відповідно до Довідки Обласної МСЕК № 2 від 11.01.2024 про причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом, встановлений причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням від 10.03.2009.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

З огляду на вищезазначене та враховуючи, що ОСОБА_2 отримав професійне захворювання у зв`язку з незабезпеченням йому відповідачем безпечних умов праці, колегія суддів погоджуються з правильним висновком суду першої інстанції про те, що відповідач ПрАТ «СУХА БАЛКА» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачеві - синові померлого.

З огляду на вищезазначене суд першої інстанції правильно визнав, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачеві.

Судом першої інстанції встановлений й причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача втрата життєвих зв`язків позивача з рідною людиною.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачеві у зв`язку з втратою близької людини встановлений в судовому засіданні. Зокрема, позивач ОСОБА_1 , у зв`язку із втратою батька, який був для нього близькою людиною, переживає душевні та психологічні страждання, що тягне за собою порушення його нормальних життєвих зв`язків та докладення з його боку додаткових зусиль для організації свого життя.

Разом з тим, колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги позивача щодо необґрунтованого розміру моральної шкоди, визначеного судом до стягнення з відповідача на його користь та вважає, що він визначений без повного урахування роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Так, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, якімають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (справа «Станков проти Болгарії», № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).

Так, смерть рідної людини, не відновлювана втрата, що безумовно спричиняє страждання та хвилювання.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю особи.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із втратою близької людини, порушенням його нормального способу життя, що потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту.

Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставі статей 1167, 1168 ЦК України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі урахував тяжкість та глибину страждань позивача у зв`язку із смертю рідної людини його батька, безповоротність такої втрати, що спричинило йому тяжкі моральні страждання, у зв`язку з чим вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і збільшити її з 100 000,00 грн. до 600 000,00 грн.

Крім того, судомпершої інстанції не були враховано, що, відповідно до Закону України № 466 внесено зміни до п.п.164.2.14 статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року).

До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом № 466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України).

Чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю.

Аналогічний правовий висновок викладено й у постанові Верховного Суду від 21 червня 2022 року у справі № 599/645/21.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, отже вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, тому сума морального відшкодування має бути визначена без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні в цій частині, із зазначенням в рішенні що сума морального відшкодування стягнута без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з чим, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру судового збору, стягнутого з ПрАТ «СУХА БАЛКА» на користь держави та збільшує цей розмірі з 466,55 грн. до 6 000,00 грн., тобто до одного відсотка від стягнутого розміру моральної шкоди.

Крім того, з відповідача ПрАТ «СУХА БАЛКА» на користь держави, підлягає стягненню судовий збір 9 000,00 грн. за подання позивачкою апеляційної скарги (6 000,00 грн. х 150%).

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з Приватного акціонерного товариства «СУХА БАЛКА» на користь ОСОБА_1 , змінити, збільшивши цей розмір з 100 000,00 гривень до 600 000 (шестисот тисяч) гривень 00 (нуль) копійок, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов?язкових платежів.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року в частині розміру судових витрат, стягнутих з Приватного акціонерного товариства «СУХА БАЛКА» на користь держави, змінити, збільшивши цей розмірі з 466,55 гривень до 6 000 (шести тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СУХА БАЛКА» за подання апеляційної скарги позивача на користь держави судовий збір у розмірі 9 000 (дев?ять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 липня 2025 року.

Головуючий:

Судді: