ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/815/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/1765/24 Категорія: 310000000 Ушакова К. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л., Гончар Н.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

особа, яка подає апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Бочаров Олександр Михайлович,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бочарова Олександра Михайловича на додаткове рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 березня 2025 року (у складі Ушакової К.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.02.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

Припинено стягнення зі ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.07.2023, починаючи з 10.04.2024.

07.02.2025 представник позивача адвокат Бочаров О.М. подав до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заяви зазначено, що під час розгляду справи судом першої інстанції, позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн.

Додатковим рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.03.2025 заяву адвоката Бочарова О.М. задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн.

Додаткове рішення мотивоване тим, що зазначена сума витрат позивача на професійну правничу допомогу є неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для даної справи.

Не погоджуючись з додатковим рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.03.2025, представник позивача адвокат Бочаров О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить вказане додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким заяву задоволити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідачкою було заявлено безпідставне клопотання про закриття справи, на судові засідання не з`являлась, позовні вимоги не визнавала, а також ОСОБА_2 не було подано до суду жодних заяв про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу.

Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що представництво інтересів позивача ОСОБА_1 здійснював адвокат Бочаров О.М. на підставі договору про надання правової допомоги № 22/2024 від 02.05.2024 та ордеру про надання правничої допомоги серії СА № 1084055.

Так, відповідно до п. 1. Договору Адвокат зобов`язується надавати Клієнту такі юридичні послуги: консультації з питань кримінального, цивільного, господарського, адміністративного та податкового права; організовувати ведення претензійно-позовної роботи; надавати Клієнту правову допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях; представляти інтереси Клієнта та здійснювати його захист в правоохоронних та контролюючих органах, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу.

В п. 4.1 зазначено, що винагорода адвоката за надані юридичні послуги визначається шляхом множення кількості затраченого часу на надання послуг на погодинні ставки, наведені нижче:

20 % від розміру однієї мінімальної заробітної плати (станом на дату надання відповідної послуги) за одну годину наданих послуг усної або письмової консультації; складення адвокатського запиту, претензії, відповіді, заяви чи скарги (крім заяви та клопотань адресованих суду);

30 % від розміру однієї мінімальної заробітної плати за одну годину наданих послуг з ознайомлення з матеріалами справи у суді; складення письмових заяв, клопотань, заперечень адресованих суду;

40 % від розміру однієї мінімальної заробітної плати за одну годину підготовки позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив, заперечення, апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, мирової угоди, заяви про забезпечення доказів чи позову;

винагорода адвоката за надані юридичні послуги представництва інтересів Клієнта в одному судовому засіданні суду першої інстанції становить 1000 грн, суду апеляційної інстанції 1500 грн, суду касаційної інстанції 2000 грн.

До заяви про ухвалення додаткового рішення доданий детальний опис робіт від 06.02.2025 відповідно до якого, клієнту ОСОБА_1 було надано наступні послуги:

надання правової інформації, консультації і роз`яснення з правових питань стосовно припинення стягнення аліментів. Кількість витраченого часу: 30 хв. Вартість 800 грн.

написання позовної заяви про припинення стягнення аліментів. Кількість витраченого часу: 1 год. Вартість 3200 грн.

участь у судових засіданнях 03.09.2024, 07.10.2024, 16.12.2024, 04.02.2024. Вартість 4000 грн.

Загальна сума витрат на професійну правничу допомогу складає 8000 грн.

Також до заяви долучено акт приймання-передачі виконаної роботи від 06.02.2025 та товарний чек від 06.02.2025 на суму 8000 грн.

Відповідно до матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 з клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не зверталася.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19, від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16?ц, від 17.02.2021 у справі № 753/1203/18, від 15.06.2021 у справі № 159/5837/19, від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18.

Вказана судова практика є незмінною.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, довіреність/ордер, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані до заяви документи на предмет належності, допустимості й достовірності відображеної у них інформації.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частково задовольняючи заяву представника позивача, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені позивачем витрати не можуть вважатися співмірними щодо складності справи. Суд зазначив, що стягнення з відповідача зазначену суму витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн буде суперечити принципу розподілу таких витрат, а тому, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, дійшов висновку про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

Надаючи оцінку переліченим послугам правничої допомоги, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн є пропорційною та співмірною зі складністю справи та обсягом підготовлених та поданих до суду адвокатом документів.

З огляду на викладене вище, колегія суддів доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а додаткового рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 368, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бочарова Олександра Михайловича залишити без задоволення.

Додаткове рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 березня 2025 року у даній справі залишити без змін..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.

Судді Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова