Справа № 201/3498/25
Провадження № 4-с/201/23/2019
УХВАЛА

28 травня 2025 року Соборний районний суд

міста Дніпра

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Гринь Ірини Володимирівни на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», Соборний відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Гринь І.В. в порядку ст. 447 ЦПК України звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просить суд зобов`язати Соборний ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) скасувати арешт з усього майна ОСОБА_2 , яке накладене у рамках виконавчого провадження №35007464.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю за можливе закрити провадження у даній справі, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зі змісту скарги вбачається, що 29 червня 2009 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська було видано судовий наказ №2-н-1044/09 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 25 вересня 2006 року, а також витрат по сплаті державного мита у сумі 67,13 грн., інформаційно-технічних послуг у сумі 15 грн., а всього 13 509,90 грн.

05. вересня 2012 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС ДМУЮ Коломойцевим К.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №35007464 з примусового виконання судового наказу №2-н-1044/09 про стягнення ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 25 вересня 2006 року, а також витрат по сплаті державного мита у сумі 67,13 грн., інформаційно-технічних послуг у сумі 15 грн., а всього 13 509,90 грн.

22 листопада 2012 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на все майно боржника, а також постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження й зареєстровано обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 13281642.

28 лютого 2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві відповідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). Стягнення по даному виконавчому провадженню не проводилось.

Станом на 29 листопада 2024 року наявне обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 13281642 з метою забезпечення виконання виконавчого документу про стягнення боргу на користь АТ КБ «Приватбанк».

Згідно повідомлення АТ КБ «Приватбанк», вих. № SAMDN4719 від 13 листопада 2024 року, АТ КБ «Приватбанк» не має претензій до спадкоємців ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. ОСОБА_2 була спадкоємицею частини майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі заяви про відкриття спадщини за законом у спадковій справі №184/2007, іншою спадкоємицею частини майна ОСОБА_3 , на підставі заяви про відкриття спадщини за законом була дружина ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 за життя юридично не оформила своїх спадкових прав після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 за життя юридично не оформила своїх спадкових прав після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 була спадкоємицею частини майна померлої доньки - ОСОБА_2 на підставі заяви про прийняття спадщини за законом, й після смерті котрої відкрито спадкову справу №1114/2007.

ОСОБА_4 за життя юридично не оформила своїх спадкових прав

після померлої доньки ОСОБА_2 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом. На підставі заяви ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 13 січня 2022 року заведено спадкову справу №10/2022.

Враховуючи викладене ОСОБА_1 зазначає, що він є спадкоємцем ОСОБА_2 та позбавлений можливості оформити право власності на спадщину у зв`язку з наявністю обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 13281642.

09 грудня 2024 року та 27 січня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Гринь І.В. звернулась до Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про скасування арешту та звільнення майна з-під обтяження, проте 20 березня 2025 року отримав відмову у задоволенні заяви згідно листа від 18 березня 2025 №372520000/2824-31, у якому вказав, що звільнення майна боржника з-під арешту у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачалось. Таке звільнення можливе лише після повного фактичного погашення основної заборгованості.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», оскаржувати дії або бездіяльність державного виконавця можуть тільки сторони виконавчого провадження, а також інші особи, права чи інтереси яких порушено у зв`язку з вчиненням або невчиненням виконавчих дій.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Таким чином, в порядку цивільного судочинства зі скаргою на дії державного виконавця до відповідного суду, який ухвалив рішення в порядку цивільного судочинства, може звернутися лише стягувач та боржник у виконавчому провадженні.

Інші особи, мають право оскаржити дії виконавця в порядку адміністративного судочинства, звернувшись із позовною заявою до відповідного адміністративного суду в порядку ст. 287 КАС України.

Згідно з практикою Верховного Суду, особа, яка не є стороною виконавчого провадження (тобто не є стягувачем чи боржником), не має права оскаржувати дії державного виконавця, навіть якщо вважає себе спадкоємцем боржника, але не прийняла спадщину. Це підтверджується, зокрема, постановою Верховного Суду у справі № 552/1811/15-ц від 10 червня 2021 року, де зазначено, що «сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи».

Аналогічне також зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 310/2210/21.

Крім того, скаржником у даній скарзі зазначено ОСОБА_2 , яка, як згадано вище, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, адвокат Гринь І.В., у даній скарзі, зазначає себе як представник скаржника, тобто ОСОБА_2 , що не відповідає дійсності, оскільки, відповідно до ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1287986 від 22 травня 2024 року, ОСОБА_5 є представником Грома Г.І.

Оскільки заявник не є стороною у виконавчому провадженні № 35007464, не був стороною у цивільній справі № 2-н-1044/09, подана ним скарга на дії державного виконавця, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому провадження за даною скаргою підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. ст. 260, 353, 452 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Гринь Ірини Володимирівни на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», Соборний відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев