Справа № 464/5689/24 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/811/493/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 січня 2025 року в справі за позовом акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У серпні 2024 року акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ») звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №01 від 11.07.2017 року в розмірі 57366 грн. 87 коп. та понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі укладеного між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 кредитного договору №01 від 11.07.2017 року, позичальнику видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 15441 грн., який в подальшому було збільшено до 37074 грн. 43 коп.

Однак, відповідач не виконує належним чином свої кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої станом на 01.07.2024 року становить 57366 грн. 87 коп., з яких: 37074 грн. 43 коп. заборгованість за кредитом, 20292 грн. 44 коп. заборгованість за процентами.

Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено право банку змінювати клієнту кредитний ліміт.

Пунктом 4.3.6.4 частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено право банку змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого кредитного ліміту або закрити кредитний ліміт взагалі за умови інформування клієнта шляхом направлення смс-повідомлення на номер мобільного телефону. В смс-повідомленні про зміну розміру кредитного ліміту банк повідомляє клієнту новий розмір кредитного ліміту. У разі незгоди клієнта із зміненим розміром кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п.4.2.19 розділу ІІ цього договору, клієнт протягом 30 календарних днів повинен звернутися до банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру кредитного ліміту та/або здійснив першу платіжну операцію після отримання вказаного смс-повідомлення банку, згода клієнта зі зміною умов договору вважається підтвердженою.

Банк направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, вказану в анкеті на отримання кредиту, однак, у встановлений строк заборгованість відповідачем погашена не булла, позаяк, кредитною карткою відповідач користувався і здійснював платежі до 10.06.2020 року, що відображено в розрахунку заборгованості та виписках по рахунку.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 07 січня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість в сумі 57366 грн. 87 коп. та 2422 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , просив його скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову АТ «ПУМБ» відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач покликався на те, що спосіб розрахунку та нарахування процентів не відповідає умовам, які були передбачені у кредитному договорі при його підписанні між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 , іншого належного розрахунку, який би узгоджувався з умовами кредитного договору, позивач не представив, відтак, позовні вимоги ним недоведені.

При цьому, зауважує, що надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом, які підготовлені працівниками банку, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача, тому не можуть бути доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача.

За позицією відповідача, документами, які підтверджують наявність або відсутність заборгованості, встановлюють її розмір, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно з вимогами статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», однак, таких документів позивач не надав.

Додає, що позивачем не надано первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також сума процентів, які зазначені в розрахунку та довідці, є правильними.

Окрім того, зазначає, що позивачем не надано суду доказів оформлення та укладення між сторонами та, відповідно, отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою це свідчило про укладений між сторонами в належній формі договір про надання банківських послуг.

Наголошує, що надані позивачем Умови обслуговування АТ «ПУМБ», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, а отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді пені та комісії за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 13.05.2025 року, є дата складення повного судового рішення 23.05.2025 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.07.2017 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 підписано заяву №01 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.9).

У вказаній заяві наявний особистий підпис відповідача, як клієнта банку.

Відповідно до даної заяви, на ім`я відповідача відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях з випуском кредитної картки НОМЕР_2 , з кредитним лімітом 15441 грн.

Підписанням цієї заяви відповідач підтвердив, що ознайомлений з ДКБО, Тарифами банку та цілком згодний; всі ДКБО йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; ознайомлений та погоджується з умовами надання кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками; власним підписом підтверджує, що в повному обсязі, доступно та своєчасно ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтованою сукупною вартістю кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг.

Також, 11.07.2017 року ОСОБА_1 з АТ «ПУМБ» підписали паспорт споживчого кредиту (а.с.10 зворот), в якому надана необхідна інформація до укладення договору про споживчий кредит. Зокрема: тип кредиту кредитна лінія; сума/ліміт кредиту 15441 грн.; строк кредитування 12 місяців (зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін); спосіб надання кредиту шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку з дня прийняття рішення банком; процентна ставка 49%; тип процентної ставки фіксована; загальні витрати за кредитом 2566 грн. 39 коп.; орієнтована загальна вартість кредиту для споживання за весь строк кредитування кредитом 12566 грн. 39 коп.; реальна річна процентна ставка 59,59%.

Із довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №01 від 11.07.2017 року, ОСОБА_1 18.05.2018 року збільшено кредитний ліміт до 23900 грн., 12.10.2018 року збільшено до 28900 грн., 06.02.2019 року збільшено до 33900 грн. (а.с.25).

Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 01.07.2024 року, відповідач має заборгованість за кредитним договором №01 від 11.07.2017 року у розмірі 57366 грн. 87 коп., з яких: 37074 грн. 43 коп. заборгованість за тілом кредиту, 20292 грн. 44 коп. заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитними коштами (а.с.25-27).

З виписки по особовому рахунку вбачається, що за період з 11.07.2017 року по 30.04.2020 року відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, здійснював часткове погашення як тіла кредиту, так і процентів (а.с.28-36).

Отже, АТ «ПУМБ» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав ОСОБА_1 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач, в свою чергу, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого утворилась вказана вище заборгованість.

02.07.2024 року АТ «ПУМБ» направило ОСОБА_1 письмову вимогу (повідомлення) про необхідність негайного погашення заборгованості в загальному розмірі 57366 грн. 87 коп. (а.с.22-23).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України).

Також згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як передбачено ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору споживчого кредиту №01 від 11.07.2017 року. Зазначений договір недійсним не визнано, а, навпаки, частково виконувався відповідачем.

Таким чином, встановлено, що між ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ» укладено кредитний договір №01 від 11.07.2017 року, згідно з яким банк надав відповідачу кредитні кошти, якими відповідач користувався, відповідач був обізнаний з умовами кредитування, що відображені у паспорті споживчого кредиту від 11.07.2017 року, про що свідчить його власноручний підпис, і відповідачем не доведено, що кредитні кошти йому надавались у спірний період на інших умовах, ніж ті, які вказані у паспорті споживчого кредиту.

У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц зроблено висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, надані банком виписки за картковим рахунком позичальника у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено в детальному розрахунку, і не спростовано будь-яким розрахунком самого відповідача.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що з наданого стороною позивача розрахунку не можливо встановити, на яку суму боргу нараховувались проценти в різні періоди часу, спростовується наявним у матеріалах справи паспортом споживчого кредиту, підписаним власноручно ОСОБА_1 .

Окрім того, відповідач не був позбавлений можливості звернутись до позивача за відповідним роз`ясненням щодо нарахування йому процентів.

Підписуючи паспорт споживчого кредиту, відповідач був ознайомлений з розміром кредитного ліміту, розміром реальної річної процентної ставки, розрахунковою та платіжною датою кредиту; строком дії кредитного ліміту, розміром мінімального платежу та іншими умовами надання та обслуговування кредитної картки.

Також, відповідач не заперечував факт отримання ним кредитних коштів та користування такими протягом спірного періоду.

Тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача щодо необґрунтованості розміру заборгованості, в тому числі й щодо нарахування комісії. До того ж, з наданих на підтвердження розміру заборгованості доказів не вбачається нарахування жодної комісії.

Жодних доказів, які б спростовували зазначені обставини, сторона відповідача суду не надала, хоча відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням встановлених і наведених вище обставин справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог АТ «ПУМБ».

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного спору і не вказують на допущення судом порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для скасування чи зміни рішення, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 23 травня 2025 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич