Справа № 180/649/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Хомченко С.І.,

з секретарем судового засідання - Меньшиковою А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Яводчак Олександр Васильович до акціонерного товариства «Марганецького гірничо-збагачувального комбінату» про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Яводчак О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , через систему електронний суд, звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Марганецького гірничо-збагачувального комбінату» про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.04.2005 року будучи в трудових відносинах з відкритим акціонерним товариством «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», правонаступником якого є акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці з боку працівників відповідача, а саме виконробом ремонтно-будівельного цеху ОСОБА_2 , майстром ремонтно-будівельного цеху ОСОБА_3 загинув чоловік позивача ОСОБА_4 .. Даний факт підтверджується Актом форми Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом №15/1 від 17.05.2005 року. Вину загиблого чоловіка позивача матеріалами розслідування не встановлено. Вказує, що відповідачем порушені належні, безпечні умови праці за що останній несе повну відповідальність. Внаслідок смерті чоловіка позивачу завдано моральну шкоду яка полягає у тому, що позивач втратила чоловіка, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків між позивачем та покійним чоловіком, позивач позбавлена можливості вести повноцінний спосіб життя, постійно відчуває почуття розпачу та тривоги, втратила найбільш близьку людину, чоловіка. З яким прожила значний період часу в законному шлюбі. Смерть чоловіка спричинила та буде спричиняти позивачу протягом всього життя душевні страждання, змінила життя позивача, тягне за собою додаткові зусилля на організацію свого життя та матеріальне забезпечення позивача у подальшому, тому представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 504 000,00 гривень без урахування утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Представник відповідача надав відзив на позов, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування зазначив, щоАТ "Марганецький ГЗК№ є неналежним відповідачем по даній справі. Коли був складений акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, діяв ЗУ "Про загальнообов`язкове деаржвне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворюваненя, які спричинили втрату працездатності".

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з відкритим акціонерним товариством «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», правонаступником якого є відповідач.

Даний факт визнано сторонами, а тому в силу ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

ОСОБА_4 перебуваючи на посаді тесляра, в трудових відносинах з відкритим акціонерним товариством «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», правонаступником якого є акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» загинув. Причиною нещасного випадку визнано невиконання посадових обов`язків особами, які виконують керівництво роботами, супутня - незастосування засобів індивідуального захисту внаслідк чого ОСОБА_4 отримав травму: крововилив під оболонки та в тканини головного мозку. Перелом кісток скріплення та основи черепа, про що складено Акт про нещасний випадок №15/1 від 17.05.2005 року.

Особами, які допустили порушення законодавство про охорону праці визнано, відповідно до Акту №15/1 від 17.05.2005 року, виконроба ремонтно-будівельного цеху ОСОБА_2 яка порушила п.3.19 посадової інструкції, майстра ремонтно-будівельного цеху ОСОБА_3 , який порушив п.3.25 посадової інструкції, п.44.2 Системи управління охороною праці на ВАТ «МГЗК».

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 29 квітня 2005 року, актовий запис № 337, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 49 років.

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, зареєстрований міським відділом ЗАГС м.Марганець Дніпропетровської області 10.02.1978 року, актовий запис №38.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи.

Позивач ставить питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй смертю фізичної особи, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у позивача на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

На думку суду відповідач АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди дружині померлого, оскільки у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 внаслідок нещасного випадку при виконанні трудових обов`язків, дружина померлого переносить моральні страждання, змінився ритм її життя, зі смертю чоловіка вона перенесла та переносить психоемоційний стрес і усвідомлення безповоротності втрати завдає позивачу душевного болю. Позивач втратила близьку людину та залишилася без його турботи, смерть чоловіка спричиняє їй хвилювання і по теперішній час, оскільки вона втратила чоловіка.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Так, дружина втративла чоловіка, який займав важливе місце в її житті. Його смерть спричинила психологічну травму позивачу. Його смерть однозначно спричинила втрату важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих та глибоких душевних страждань.

Позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із втратою близької людини, порушено її нормальний спосіб життя, що потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту.

Враховуючи наведене, а також виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму її життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 400 000 гривень, тим самим задовольняючи позов частково.

Положенням ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру.

Позивач подав позов про відшкодування моральної шкоди та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Отже, з урахуванням положення, п.п.1 п.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,0 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року.

З огляду, на суму стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 4000,00 грн..

Керуючись ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Яводчак Олександр Васильович до акціонерного товариства «Марганецького гірничо-збагачувального комбінату» про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті чоловіка на виробництві у розмірі 400 000,00 (чотириста тисяч) гривень, без урахування податків, зборів та інших платежів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 4000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Марганецький міський суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: С. І. Хомченко