Справа № 727/3476/25
Провадження № 2/727/1036/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

20 травня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді М.Є. Бойко,

за участю:

секретаря судового засідання Васківчук В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в м. Чернівці, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Рожок Лідія Петрівна, до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування та визначення часток у праві власності,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2025 року адвокат Рожок Л.П., діючи в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати право власності позивачів в порядку спадкування ( ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_6 ), визначивши при цьому що частка ОСОБА_2 у праві спільної власності на таке майно, а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0142, площею 0,0195 га, по АДРЕСА_1 , становить 23/100 (46/200), частка ОСОБА_1 - 13/100 (26/200) . Також, позивачі просили суд визначити, що частка ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у праві власності на вказану земельну ділянку становить 64/100.

В обґрунтування таких вимог у позові зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача - ОСОБА_6 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , спадкоємицею якого за заповітом є позивачка ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0142, площею 0,0195 га, по АДРЕСА_1 .

Позивачі вчасно звернулись до нотаріусів з метою оформлення своїх спадкових прав, прийняли спадщину, але не змогли документально оформити належні їм частки земельної ділянки 0, 0195 га, кадастровий номер :03:003:0142, що перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_4 (РНКОПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (РНКОПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_5 (померлого), ОСОБА_7 (померлої), ОСОБА_1 (РНКОПП: НОМЕР_3 ) та ОСОБА_6 (померлої).

13.02.2025 року, між ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 було укладено договір про порядок володіння та користування спільним майном, який регламентує домовленість щодо визначення часток - меж поділу власності будинку та земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований будинок. Основою укладення такого договору слугувала проведена технічна інвентаризація спільного майна та довідка Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації N? 25 від 08.01.2025 року. Відповідно до цього договору було погоджено частки співвласників житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, оскільки відсутня можливість оформити свої спадкові права у позасудовому порядку, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 змушені звернутися з даним позовом до суду та просять задовольнити їх вимоги.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09 квітня 2025 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 травня 2025 року позовну заяву в частині визначення за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 частки земельної ділянки, що перебуває в спільній сумісній власності, з кадастровим номером :03:003:0142, площею 0,0195 га по АДРЕСА_1 , в розмірі 64/100 залишено без розгляду.

У підготовче судове засідання 28.04.2025 року позивачі та їх представник не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Адвокат Рожок Л.П. подала до суду письмову заяву, в якій просила на підставі ч.3 ст. 200 ЦПК України ухвалити рішення у справі за результатами підготовчого судового засідання, позовні вимоги позивачів підтримала повністю.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилися, проте подали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглядати без їх участі, остаточні позовні вимоги визнали повністю та просили їх задовольнити.

За таких обставин та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, підготовче судове засідання проводилося за відсутності учасників справи та без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши докази по справі, встановивши нижчезазначені факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України).

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0142, площею 0,0195 га, по АДРЕСА_1 на підставі Державного акту, зареєстрованого за Л№ 9777, належала на праві спільної сумісної власності в тому числі ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ( а.с.24).

Також, відповідно до Державного акту від 28 березня 2003 року за Л № 9893 вищезазначена земельна ділянка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.42).

Крім того, як вбачається з витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-022 від 17.01.2022 року, земельна ділянка за кадастровим номером №:03:003:0142, площею 0,0195 га, за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ( на підставі Державного акту від 28.03.2003 І-ЧВ 023871) (а.с.17-20)

Рішенням Чернівецької міської ради 7 сесії ХХІV скликання від 26.12.2002 року №123 про передачу у приватну власність, надання в користування та оренду земельних ділянок, припинення права користування земельними ділянками та внесення змін в раніше прийняті рішення затверджено матеріали інвентаризації земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Відповідно до експлікації земель по землекористувачах вбачається, що ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 0,0257 га, ОСОБА_5 належить земельна ділянка площею 0,0253 га, ОСОБА_1 земельна ділянка площею 0, 0208 га, землі загального користування 0,0195 га ( а.с.12-16).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.27).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 липня 2016 року, зареєстрованого державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори за №4-791, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з : 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,0208 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер :03:003:0107, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.22).

Постановою від 07 вересня 2012 року від 07.09.2012 року №2184/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вищезазначеної земельної ділянки, а також на частку земельної ділянки площею 0,0195 га за цією ж адресою ( АДРЕСА_1 ) в зв`язку із не визначенням часток спадкодавців у спільній сумісній власності на вказане майно ( а.с.25).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 24 березня 2006 року ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.29).

З свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого 25 жовтня 2007 року державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Літун М.В., вбачається, що ОСОБА_5 є спадкоємцем після її смерті. Спадкове майно, на яке в указаній частці видане це свідоцтво, складається із: 23/200 частин житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташованого у АДРЕСА_1 , що належали спадкодавцю ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Чернівецькою міською радою 23 травня 2002 року згідно з рішенням N? 269/9 від 16 квітня 2002 року та зареєстрованого у Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації 09 грудня 2002 року у реєстровій книзі N? 86 стор. N? 251 за реєстровим N? 10031 та в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером Л? 4210 ( а.с.31).

Таким чином, судом встановлено, що спадщину у вигляді частки належної спадкодавиці ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,0195 га її спадкоємець ОСОБА_5 прийняв, проте у встановленому законом порядку не оформив в зв`язку із її не визначенням у праві спільної сумісної власності.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 13 лютого 2012 року ( а.с.32).

Відповідно до заповіту від 30 жовтня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Літун М.В., все своє майно ОСОБА_5 заповів ОСОБА_8 (а.с.33).

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом, посвідчених державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Літун М.В. від 20 серпня 2012 року, спадщина, на яку ОСОБА_2 їх видано, складається із земельної ділянки площею 0,0055 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер N? :03:003:0057, розташованої на території АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, та земельної ділянки площею 0,0198 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер N? :03:003:0056, розташованої на території АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель ( а.с.35, 37).

Згідно із договором між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном від 13 лютого 2025 року за №409, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Куніциною І.Є., його сторони є співвласниками житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Майно,що є предметом цього договор, належить Сторонам на праві спільної часткової власності таким чином:

- ОСОБА_4 - 69/200 частин на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 23.05.2002 виконавчим комітетом Чернівецької міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 16.04.2002 N? 269/9, зареєстрованого в Чернівецькому міському комунальному бюро технічної інвентаризації 13.12.2002, реєстраційний номер 4210; договору купівлі-продажу часток житлового будинку, посвідченого патовою М.М., приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу 04.11.2004, зареєстрованого в реєстрі за N? 3110, зареєстрованого в Чернівецькому міському комунальному бюро технічної інвентаризації 19.01.2005, реєстраційний номер 4210;

?? - ОСОБА_3 - 59/200 частин на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 23.05.2002 виконавчим комітетом Чернівецької міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 16.04.2002 N? 269/9, зареєстрованого в Чернівецькому міському комунальному бюро технічної інвентаризації 13.12.2002, рестраційний номер 4210;

?? - ОСОБА_8 - 46/200 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Літун М.В., державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори 20.08.2012, зареєстрованого в реєстрі за N? 3-2435, зареєстрованого в Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації 05.09.2012, реєстраційний номер 4210, номер запису 10031 в книзі 86, с. 251, 151, 515;

?? - ОСОБА_1 - 13/100 частин на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 23.05.2002 виконавчим комітетом Чернівецької міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 16.04.2002 (N? 269/9, зареєстрованого в Чернівецькому міському комунальному бюро технічної інвентаризації 13.12.2002, реєстраційний номер 4210, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Назарчук Г.Я., державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори 13.09.2007, зареєстрованого в реєстрі за N? 1-2538, зареєстрованого в Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації 23.10.2007, реєстраційний номер 4210 ( а.с.45-46).

Право власності на вищезазначене майно та розмір часток у ньому ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтверджується також наявними в матеріалах справи відповідними витягами з Державного реєстру речових прав (а.с.а.с.47-50).

Згідно із ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст.369 ЦК).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і стаття 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

За змістом ст. 89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Крім того, згідно із п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.

Презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності діє, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками або законом.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Частиною першою статті 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах та в частині другій цієї статті йдеться про те, що суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

За змістом п. "г" ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника може бути змінена за рішенням суду.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Аналіз наведених правових норм та встановлених обставин справи дає можливість зробити висновок про те, що судом не встановлено підстав для збільшення або зменшення часток співвласників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у праві їх спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0195 га за адресою: АДРЕСА_1 . Їх невизначеність, а також відсутність правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавців ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на визначені частки цієї земельної ділянки, позбавляє позивачів можливості в позасудовому порядку оформити свої спадкові права за законом на це майно.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачі вчинили усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтв про право на спадщину, однак з незалежних від них причин у їх видачі їм було відмовлено, а також, зважаючи на те, що відповідачі визнали позовні вимоги повністю, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відомостей про інших спадкоємців майна померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не надано, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід повністю задовольнити, оскільки іншого способу оформити право власності на спірне майно в порядку спадкування чинним законодавством не передбачено та на підставі ч.3 ст. 200 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 197, 206, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Рожок Лідія Петрівна, до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування та визначення часток у праві власності задовольнити .

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) право власності на частку земельної ділянки у праві спільної сумісної власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 та визначити, що її частка земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0142, площею 0,0195 га, по АДРЕСА_1 становить 23/100 (46/200).

??? Визнати за ОСОБА_1 (РНКОПП: НОМЕР_3 ) право власності на частку земельної ділянки у праві спільної сумісної власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 та визначити, що його частка земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0142, площею 0,0195 га, по АДРЕСА_1 становить 13/100 (26/200).

Рішення суду може бути оскаржене через Шевченківський районний суд м. Чернівці до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29.05.2025 року.

Суддя М. Є. Бойко