Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2025 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Крегул М.М.
секретаря судового засідання Мішко М.М.
за участі прокурора Малик Ю.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону Харлапова Андрія Михайловича в інтересах держави в особі позивача-1: Міністерства оборони України, позивача-2: військової частини НОМЕР_1 до відповідача ОСОБА_1 про стягнення завданої майнової шкоди, -
Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.07.2024 у справі №308/10897/24 встановлено, що ОСОБА_1 , як начальник складу (продовольчого) взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 у званні «сержант», будучи військовою службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими функціями щодо матеріальних цінностей, які зберігаються у продовольчому складі та ввірені йому, у порушення покладених на нього обов`язків, а також нехтуючи вимогами статей 11, 12, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пунктів 3.2.40., 3.2.41., 3.2.42. Наказу Міністерства Оборони України «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України» від 16.07.1997 року №300, розділу XIX Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України затвердженої Наказом Міністра оборони України №440 від 17.08.2017, у період з 01.09.2023, але не пізніше 25.01.2024, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , недбало ставлячись до військової служби, через не суворе дотримання правил приймання, зберігання, видавання та здавання матеріальних засобів, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дій та бездіяльності), але легковажно розраховуючи на їх відвернення, всупереч покладених на нього обов`язків та вимог вищевказаного законодавства, в умовах воєнного стану, допустив нестачу ввірених йому продуктів харчування на продовольчому складі військової частини НОМЕР_1 на загальну суму 1 529 793, 73 грн., чим завдав матеріальної шкоди військовій частині НОМЕР_1 на вказану суму.

У діях ОСОБА_1 наявні всі елементи складу деліктного зобов`язання, зокрема: протиправна поведінка, яка полягає у допущенні нестачі продуктів харчування; наявна сама шкода, розмір якої підтверджений висновком експерта від 30.05.2024 №СЕ-19/107-24/4837-ЕК; причинний зв`язок, що виражений у заподіянні зазначеної шкоди саме протиправною поведінкою відповідача, а також вина Відповідача, встановлена вироком суду.

Разом із цим, із загальної суми завданих збитків у розмірі 1 529 793,73 грн ОСОБА_1 на цей час у добровільному порядку відшкодовано 81 848,36 грн, тобто сума збитків завданих державі, яка не відшкодована Відповідачем, становить 1 447 945,37 грн.

Міністерство оборони України та військова частина НОМЕР_1 , усвідомлюючи порушення інтересів держави в сфері бюджетних відносин, не здійснювали їх захист та самостійно не зверталися до суду з метою забезпечення відшкодування шкоди в розмірі 1 44 7 945,37 грн завданої ОСОБА_1 , хоча у зв`язку із звільненням 15.06.2024 останнього із військової служби подальше утримання з його грошового забезпечення коштів спрямованих на добровільну компенсацію завданої ним шкоди неможливе.

Разом із цим, протиправними винними діями ОСОБА_1 порушено інтереси держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 , що є неприпустимим, оскільки повномасштабне вторгнення російської федерації у лютому 2022 року та введення в Україні правового режиму воєнного стану об`єктивно зумовило виникнення складної економічної ситуації, необхідності секвестрування бюджету та потребу в акумуляції безпрецедентно великих фінансових ресурсів. У таких умовах пріоритетними є питання захисту інтересів держави, в тому числі, своєчасне та повне стягнення грошових коштів до бюджетів усіх рівнів.

Під час розгляду кримінального провадження, питання про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яке вчинив ОСОБА_1 , не вирішувалося.

З урахуванням наведеного заступник керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону Харлапов А.М. просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 1 447 945,37 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди (збитків), завданої кримінальним правопорушенням; Стягнути з ОСОБА_1 на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону витрати зі сплати судового збору у сумі 17 375,36 грн.

25.11.2024 року від представника Мінеістерства Оборони України Матяшука В.К. до суду надійшла заява (пояснення) по справі, які за своїм змістом подібні доводам та обставина викладеним у позовній заяві.

Ухвалою судді від 14.11.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.02.2025 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. При цьому, від представника військової частина НОМЕР_1 Михайлюка Ю.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Від відповідача ОСОБА_1 до суду також надійшла заява, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) № 46-рс від 14.02.2023 року сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 призначено на посаду начальника складу (продовольчого) взводу матеріального забезпечення.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 47 від 01.03.2023 року встановлено вважати сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 таким, що з 14.02.2023 року прийняв справи та посаду.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області справа № 308/10897/24 від 16.07.2024 року, який 16.08.2024 року набрав законної сили, затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 19 червня 2024 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону Дибець Русланом Володимировичем якому на підставі ст.ст.36, 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0000090 від 03 квітня 2024, та обвинуваченим ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.425 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Відповідно до ст.75КК України звільнено обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України. Відповідно до ст.76 КК України в період іспитового строку покладено на ОСОБА_1 такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зі змісту вироку вбачається, що начальник складу (продовольчого) взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими функціями щодо матеріальних цінностей, які зберігаються у продовольчому складі та ввірені йому, у порушення покладених на нього обов`язків, а також нехтуючи вимогами ст.ст. ст.ст. 11, 12, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п. 3.2.40., 3.2.41., 3.2.42. Наказу Міністерства Оборони України «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України» від 16.07.1997 року №300, розділу XІX Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України затвердженої Наказом Міністра оборони України №440 від 17.08.2017 року, у період з 01.09.2023 але не пізніше 25.01.2024, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , недбало ставлячись до військової служби, через не суворе дотримання правил приймання, зберігання, видавання та здавання матеріальних засобів, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дій та бездіяльності), але легковажно розраховуючи на їх відвернення, всупереч покладених на нього обов`язків та вимог вищевказаного законодавства, в умовах воєнного стану, допустив нестачу ввірених йому продуктів харчування на продовольчому складі військової частини НОМЕР_1 , а саме буряка столового свіжого вагою 251,31 кг вартістю 3015,68 грн, горошку зеленого консервованого вагою 40,16 кг вартістю 2891,38 грн, капусти білоголової свіжої вагою 140,12 кг вартістю 3657,21 грн, капусти білоголової свіжої вагою 522,00 кг вартістю 7569,00 грн, картоплі свіжої вагою 338,55 кг вартістю 3503,94 грн, картоплі свіжої ранньої вагою 570,75 кг вартістю 10273,50 грн, квасолі консервованої в томаті (у томатному соусі) вагою 223,66 кг вартістю 19458,42 грн, кукурудзи консервованої вагою 105,55 кг вартістю 9657,83 грн, маслин без кісточок вагою 3,48 кг вартістю 348,00 грн, маслин без кісточок вагою 9,28 кг вартістю 1280,64 грн, моркви свіжої вагою 269,59 кг вартістю 8087,61 грн, моркви свіжої вагою 182,06 кг вартістю 3003,99 грн, огірків свіжих вагою 24,00 кг вартістю 1680,00 грн, огірків свіжих вагою 36,90 кг вартістю 3653,10 грн, огірків консервованих вагою 83,66 кг вартістю 4266,71 грн, огірків свіжих сезонних вагою 59,22 кг вартістю 3553,38 грн, оливок без кісточок вагою 4,60 кг вартістю 634,11 грн, перця солодкого свіжого (болгарського жовтого) вагою 7,98 кг вартістю 997,13 грн, перця солодкого свіжого (болгарського червоного) вагою 48,01 кг вартістю 4945,03 грн, томату свіжого вагою 35,56 кг вартістю 2844,48 грн, томату свіжого сезонного вагою 119,79 кг вартістю 6828,03 грн, томату консервованого вагою 12,92 кг вартістю 658,92 грн, цибулі ріпчастої свіжої вагою 79,21 кг вартістю 1809,95 грн, шампіньйонів консервованих вагою 132,25 кг вартістю 16531,25 грн, шампіньйонів консервованих вагою 62,63 кг вартістю 9393,75 грн, салатів овочевих закусочних вагою 144,00 кг вартістю 15120,00 грн, крупи горохової вагою 61,69 кг вартістю 1665,60 грн, крупи гречаної ядриці вагою 245,90 кг вартістю 14753,88 грн, крупи перлової вагою 16,64 кг вартістю 339,35 грн, крупи пшеничної вагою 5,00 кг вартістю 95,00 грн, крупи пшеничної вагою 160,85 кг вартістю 3040,07 грн, крупи пшоняної вагою 90,00 кг вартістю 2250,00 грн, крупи пшоняної вагою 57,51 кг вартістю 1621,78 грн, рису довгозернистого шліфованого вагою 236,86 кг вартістю 12079,61 грн, рису круглого вагою 75,18 кг вартістю 3383,10 грн, вермішелі довгої вагою 14,26 кг вартістю 483,48 грн, макаронів вагою 6,09 кг вартістю 206,28 грн, ріжків вагою 36,50 кг вартістю 949,00 грн, фігурних макаронних виробів вагою 20,00 кг вартістю 520,00 грн, фігурних макаронних виробів вагою 2,69 кг вартістю 96,84 грн, гірчиці харчової вагою 9,24 кг вартістю 443,52 грн, гірчиця харчової вагою 14,81 кг вартістю 1333,26 грн, кетчупу вагою 14,64 кг вартістю 1141,92 грн, кетчупу вагою 13,37 кг вартістю 1122,91 грн, томатної пасти вагою 94,74 кг вартістю 10232,24 грн, ковбаси напівкопченої вищого гатунку вагою 27,10 кг вартістю 5691,00 грн, ковбаси напівкопченої вищого гатунку вагою 84,91 кг вартістю 14519,44 грн, консерви "Яловичої тушкованої вищого ґатунку" вагою 212,79 кг вартістю 48363,14 грн, консерви "Яловичої тушкованої вищого ґатунку" вагою 148,58 кг вартістю 36996,42 грн, курячого філе замороженого вагою 277,60 кг вартістю 45804,00 грн, курячого філе замороженого вагою 1141,63 кг вартістю 171245,10 грн, курячої гомілки замороженої вагою 166,70 кг вартістю 10335,40 грн, курячої гомілки замороженої вагою 869,92 кг вартістю 78292,80 грн, курячої тушки замороженої вагою 389,81 кг вартістю 30405,10 грн, сардельок вищого ґатунку вагою 220,92 кг вартістю 33138,45 грн, свинини, лопатки без кісток заморожених вагою 969,50 кг вартістю 159773,60 грн, свинини, лопатки без кісток заморожених вагою 1767,13 кг вартістю 326034,93 грн, свинини стегна замороженого вагою 23,50 кг вартістю 3736,50 грн, свинини стегна замороженого вагою 483,02 кг вартістю 89840,79 грн, яєць курячих першого ґатунку кількістю 282,00 шт вартістю 1607,40 грн, яєць курячих першого ґатунку кількістю 10,00 шт вартістю 60,00 грн, хека без голови замороженого вагою 412,00 кг вартістю 51994,40 грн, хека без голови замороженого вагою 56,46 кг вартістю 7182,22 грн, масла вершкового селянського вагою 171,40 кг вартістю 38050,80 грн, олії оливкової вагою 3,00 л вартістю 360,00 грн, олії оливкової вагою 59,03 л вартістю 10270,52 грн, олії соняшникової рафінованої вагою 164,04 л вартістю 9842,40 грн, олії соняшникової рафінованої вагою 193,75 л вартістю 12206,19 грн, сиру плавленого індивідуального пакування вагою 16,78 кг вартістю 2013,60 грн, сиру твердого сичужного вагою 351,51 кг вартістю 66435,77 грн, виноградного соку вагою 276,98 л вартістю 11632,95 грн, кави натуральної меленої вагою 2,90 кг вартістю 957,00 грн, мультивітамінного соку вагою 50,00 л вартістю 2085,00 грн, цукру вагою 665,89 кг вагою 23972,15 грн, яблучного соку вагою 186,02 л вартістю 7645,42 грн, груші пізньої вагою 72,70 кг вартістю 4362,00 грн, яблук пізніх вагою 121,00 кг вартістю 2916,10 грн, яблук пізніх вагою 84,17 кг 2120,96 грн, вафель з масляними начинками вагою 89,44 кг вартістю 10464,13 грн, печива до кави вагою 76,94 кг вартістю 3846,75 грн, печива з листкового тіста з фруктовою начинкою вагою 38,62 кг вартістю 4170,42 грн, на загальну суму 1 529 793, 73 (один мільйон п`ятсот двадцять дев`ять тисяч сімсот дев`яносто три гривні сімдесят три копійки), що у відповідності до примітки до ст. 425 КК України є тяжкими наслідками, чим завдав матеріальної шкоди військовій частині НОМЕР_1 на вказану суму.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 встановлена вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.07.2024 у справі №308/10897/24.

Також встановлено, що під час розгляду даного кримінального провадження, питання про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яке вчинив ОСОБА_1 , не вирішувалося.

Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомiрними рiшеннями, дiями чи бездiяльнiстю особистим немайновим правам фiзичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фiзичної або юридичної особини, вiдшкодовується в повному обсязi особою, яка її завдала.

Як роз`яснено у п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України вiд 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивiльних справ за позовами про вiдшкодування шкоди», шкода, заподiяна особi й майну громадянина або заподiяна майну юридичної особи, пiдлягає вiдшкодуванню в повному обсязi особою, яка її заподiяла, за умови, що дiї останньої були неправомiрними, мiж ними й шкодою є безпосереднiй причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

За Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року №243/95-ВР, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Згідно з наказом Міністра оборони України №440 від 17.08.2017 «Про затвердження Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України» матеріально- відповідальна особа - це посадова (службова) особа, на яку за характером її посади (роботи) покладено матеріальну відповідальність за збереження військового майна на підставі наказу командира військової частини (договору про матеріальну відповідальність працівника, укладеного відповідно до вимог трудового законодавства) і якій передано під звіт або в інший документально оформлений спосіб на зберігання, у тимчасове користування військове майно.

Відповідно до пункту 3.2.40. Наказу Міністерства Оборони України «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України» від 16.07.1997 №300, начальники складів частини відповідають за приймання та видачу, правильне зберігання, якісний стан, повну наявність та своєчасний облік матеріальних засобів, за підтримку внутрішнього порядку, санітарний та протипожежний стан на складах. Вони підпорядковані відповідним начальникам служб частини, а з питань бойової підготовки, виконання розпорядку дня та внутрішнього порядку - командиру взводу тилового забезпечення частини.

У пункті 3.2.41. Наказу Міністерства Оборони України «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України» від 16.07.1997 №300 передбачено, що начальники складів повинні: знати номенклатуру матеріальних засобів, які зберігаються на складі, слідкувати за їх комплектністю, наявністю та якісним станом; суворо виконувати правила приймання, зберігання, видавання та здавання матеріальних засобів, не допускати випадків псування та нестач; приймати та видавати матеріальні засоби за встановленими документами; вести кількісний та якісний облік матеріальних засобів, що знаходяться на складі; щоденно подавати у діловодство частини прибутково-видаткові документи за минулий день; знати норми та правила укладання матеріальних засобів в автомобілі, вагони, контейнери, пакети, на піддони та на стелажі; забезпечувати зберігання тари та її підготовку для повернення у встановлений термін на склади чи до тароремонтних організацій; знати технологію обробки та консервації майна, що зберігається, та строки його зберігання; слідкувати за своєчасним поновленням матеріальних засобів, що зберігаються на складі; своєчасно відбирати зразки матеріальних засобів, що підлягають фізико- механічним (фізико-хімічним) випробуванням (аналізам) залежно від термінів зберігання, та направляти їх на аналіз у лабораторію; здійснювати на складі вантажно-розвантажувальні роботи та керувати ними, суворо дотримуватись правил техніки безпеки при завантажуванні (розвантажуванні) вантажів; знати табельні вантажно-розвантажувальні засоби та вміти працювати на них; своєчасно здавати склад під охорону, а під час приймання складу з під охорони старанно перевіряти цілісність стін, даху, дверей та вікон, наявність, цілісність замків та пломб (відбитків печаток); за відсутності штатного експедитора отримувати та доставляти матеріальні засоби на склад військової частини; зачиняти склад тільки після перевірки приміщень та прилеглої до складу території пожежним нарядом частини; підтримувати склад у постійній готовності до швидкого виходу для роботи у польових умовах; виконувати встановлені правила пожежної безпеки, утримувати в постійній готовності засоби пожежогасіння; щоденно у кінці робочого дня прибирати приміщення складу; не допускати випадків забруднення навколишнього середовища.

У пункті 3.2.42. Наказу Міністерства Оборони України «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України» від 16.07.1997 №300 визначено, що начальник складу частини виконує роботи щодо приймання, зберігання, видавання, здавання і обліку матеріальних засобів та прибирання складу за вказівками начальника служби. Якщо начальник відповідає за окреме сховище чи склад, він виконує обов`язки та несе відповідальність за зберігання матеріальних засобів відповідно до обов`язків начальника складу частини.

Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець, відповідно до статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

У пункті 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» визначено, що матеріальна відповідальність - це вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Згідно ч. 3,4 ст. 3 цього Закону, притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України, а переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність (ч. 1 ст. 5 Закону).

Вироком встановлено, що злочин вчинений ОСОБА_1 полягав у допущенні нестачі ввірених йому продуктів харчування на продовольчому складі військової частини НОМЕР_1 .

Зі змісту вироку вбачається, що майнова шкода заподіяна державі в особі військової частини НОМЕР_1 встановлена у розмірі 1 529 793,73 грн., що підтверджується висновком експерта №СЕ-19/107-24/4837-ЕК від 30.05.2024 року.

При цьому, судом встановлено, що із загальної суми завданих збитків у розмірі відповідачем у добровільному порядку відшкодовано 81 848,36 грн., що підтверджується долученими до позовної заяви платіжними інструкціями та не заперечується сторонами по справі.

Таким чином не відшкодована Відповідачем сума збитків завданих державі становить 1 447 945,37 грн.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Враховуючи встановлені обставини та сукупність наданих сторонами доказів, визнання відповідачем факту завдання матеріальної шкоди, з урахуванням сформованих позицій сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 17375,36 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 142, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону Харлапова Андрія Михайловича в інтересах держави в особі позивача-1: Міністерства оборони України, позивача-2: військової частини НОМЕР_1 до відповідача ОСОБА_1 про стягнення завданої майнової шкоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) грошові кошти у сумі 1 447 945,37 грн. (один мільйон чотириста сорок сім тисяч дев`ятсот сорок п`ять грн. тридцять сім коп.) у рахунок відшкодування матеріальної шкоди (збитків), завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону () судовий збір у сумі 17375,36 грн. (сімнадцять тисяч триста сімдесят п`ять грн. тридцять шість коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач 1: Міністерство оборони України (, місцезнаходження: м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6).

Позивач 2: Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Час та дата складання повного тексту рішення 28.05.2025 року .

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул