Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/703/25
Справа № 279/769/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Гонцовською Л.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/769/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 13.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №9, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 35000,00 грн. строком на 36 місяців зі сплатою щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 5% від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 68,88% річних від загальної суми позики. Сукупна вартість позики становить 112706,22 грн. Позивач свої зобов`язання виконав. Відповідач на виконання умов кредитного договору сплатив 25850,00 грн., проте належним чином в повному обсязі не виконав умови договору, а тому станом на 23.12.2025 року має заборгованість в розмірі 84234,43 грн., яка складається з наступного: 28489,67 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 55744,76 грн. - заборгованість за сумою комісії. Просить стягнути вказану заборгованість, судові витрати зі сплати судового збору та 6500,00 грн. за надання професійної правничої допомоги.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача просив розгляд справи здійснювати бех участі представника, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, про що зазначив в поданій позовній заяві.

Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином (шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації та шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті судової влади), відзив на позов, заяв не подав.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 10.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" та ОСОБА_1 укладено договір позики №9, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 35000,00 грн. строком на 36 календарних місяців зі сплатою комісії за управління позики у розмірі 5% від загальної суми позики за календарний місяць. Сукупна вартість позики за даним договором складає 112706,22 грн. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 68,88% річних від загальної суми позики. Позивач свої зобов`язання виконав. Відповідач на виконання умов кредитного договору сплатив 25850,00 грн.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України).

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до змісту ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ч.1 ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

Відповідачем не оспорено факт укладення кредитного договору та його умови, то правильність і правомірність визначення інших зобов`язань за ним судом не оцінюється.

Оскільки відповідач належним чином в повному обсязі не виконав умови договору, а тому станом на 23.12.2024 року має заборгованість в розмірі 28489,67 грн. - заборгованість за тілом кредиту.

При цьому, суд не може погодитися з законністю нарахування та стягнення комісії в сумі 55744,76 грн., оскільки вказана комісійна винагорода є платою за послуги, що супроводжують кредит, а саме - за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок споживача, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, що за своєю природою є дискримінаційним, суперечить моральним засадам суспільства, а тому є незаконним в силу вимог ч.5 ст.11, ч.1, 2, 5, 7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Наведений висновок суду узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі №730/1100/15-ц, від 27 листопада 2019 року по справі №522/18855/16, від 19 лютого 2020 року по справі №756/8840/17-ц, які з огляду на вимоги ч.4 ст.263 ЦПК України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог (0,34%).

Що стосується витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач уклав із Адвокатським об`єднанням "Деналі" договір про надання правничої допомоги №28/08/24 від 28.08.2024 року. Згідно з актом прийому-передачі наданих постуг та рахунком на оплату правничої допромоги №167 від 08.01.2025 року позивачу було надано послуги з усної консультації стосовно складання позовної заяви,узгодження правової позиції на загальну суму 6500,00 грн. Згідно до платіжної інструкції №18028 від 08.01.2025 позвачем було оплачено послуги за надання правничої допомоги в розмірі 6500,00 грн.

Відповідно до положень частини 3 ст.141 ЦПК України: при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Так, з урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи у даній справі, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу до розміру 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст.4-12, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.525, 526, 530, 549, 610-612, 628, 629, 638, 1048, 1050 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" заборгованість за кредитним договором №9 від 13.07.2021 року, в розмірі 28489,67 (двадцять вісім тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) гривень 67 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" 819 (вісімсот дев`ятнадцять) гривень 30 копійок судових витрат зі сплати судового збору та 5000 (п`ять) тисяч гривень витрат за надання професійної правничої допомоги.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг", місце знаходження: 01024, м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд.39 літ. А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 від 12.08.2002 року, РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Волкова Н.Я.