Справа № 569/7700/25
УХВАЛА

04 червня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Панас О.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виконання обов`язку в натурі, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виконання обов`язку в натурі.

Ухвалою суду від 22.04.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання з участю сторін.

03.06.2025 представником позивача адвокатом Мартиновим О.Ю. подано заяву про забезпечення позову.

Свою заяву обгрунтовує тим, що 02 червня 2025 року, переглядаючи інформацію про виконавчі провадження відносно відповідача, позивачем було виявлено, що позивач користується спірним автомобілем, при цьому порушуючи правила дорожнього руху, про що свідчать постанови про арешт коштів боржника, прийняті внаслідок керування відповідачем з порушенням правил дорожнього руху.

Такі дії відповідача є несумлінними, оскільки направлені на знос автомобіля, що є предметом спору та можливим його пошкодженням, що може унеможливити виконання рішення суду або завдасть значних втрат позивачу у зв`язку із його відновленням. Просить суд накласти арешт на автомобіль марки (модель): Opel Astra, синього кольору, 2006 року випуску, номер НОМЕР_1 : НОМЕР_2 , об`єм двигуна: 1598 куб. см., державний номерний знак: НОМЕР_3 та заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) та уповноваженим ним особам користуватися автомобілем марки (модель): Opel Astra, синього кольору, 2006 року випуску, номер НОМЕР_5 : НОМЕР_2 , об`єм двигуна: 1598 куб. см., державний номерний знак: НОМЕР_3 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову. Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. За п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Положеннями ч. 1 статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У пред`явленому до суду позові, ОСОБА_1 просить зобов`язати відповідача вчинити дію по передачі автомобіля, який згідно долучених до позову документів зареєстрований за ОСОБА_2 , який знятий з реєстрації місця проживання у м.Києві з 04.09.2024. Місце реєстрації відповідача судом не встановлено. Місце знаходження автомобіля невідомо.

До клопотання долучено постанови державного виконавця Деснянського відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м.Київ) Стрепетовою О.С. про примусове виконання постанов про стягнення штрафів з ОСОБА_2 згідно яких накладено арешт на грошові кошти останнього.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Вирішуючи питання щодо забезпечення позову суд виходить із наявності спірних обставин, з якими пов`язується застосування відповідних заходів забезпечення позову та зв`язку між конкретними заходами забезпечення позову і предметом позову, відповідністю та співмірністю вжитих заходів забезпечення позову предмету позову.

Забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, так як справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.

Разом з тим, в заяві про забезпечення позову заявником не доведено, що його права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову та невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не надано доказів реального наміру відповідача відчужити все своє майно та бажання навмисно ухилитися від виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову на даний час є передчасною та у її задоволенні слід відмовити.

Відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача, в подальшому звернутися з такою заявою до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 150, 153, 157, 353 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виконання обов`язку в натурі, відмовити.

Копію ухвали направити сторонам по справі для відома.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В.Панас