Справа № 243/2311/24
Провадження № 2/243/1042/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фаліна І.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник, адвокат Нікітін Валерій Вікторович до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області на підставі ухвали судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.03.2025 за підсудністю надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник, адвокат Нікітін Валерій Вікторович до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що 10.03.2021 вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано в Олександрівському районному у місті Запоріжжя відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 189.

Від цього шлюбу вони спільних дітей не мають.

Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. На підставі чого в родині відбувалися сварки. Станом на час звернення до суду з даним позовом шлюбні стосунки не підтримують та спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач добровільно розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану відмовляється. Просила строк на примирення не надавати.

Спору про поділ спільного сумісного майна між ними не має.

Просить суд, шлюб, зареєстрований 10.03.2021 в Олександрівському районному у місті Запоріжжя відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 189, розірвати, та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Позивач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Нікітін В.В., що діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серія АН № 1382515 від 22.03.2024 будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Представником через систему «Електронний суд» до суду надіслано заяву про розгляд справи за його відсутності та позивача, вказав, що позовні вимоги підтримують та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечував, та позов не визнав.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони 10.03.2021 уклали шлюб, який було зареєстровано в Олександрівському районному у місті Запоріжжя відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 189.

Від цього шлюбу вони спільних дітей не мають.

Їх сім`я фактично розпалася та сторони не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть.

Спору про поділ спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем не має.

В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, не зважаючи на не визнання відповідачем позовних вимог, у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе,

Крім того, позивач просила вирішити питання про розподіл судових витрат, а тому на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею за подання даного позову судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 110, 112, 113 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник, адвокат Нікітін Валерій Вікторович до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10.03.2021 Олександрівським районним у місті Запоріжжя відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 189, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складений 29.05.2025.

Суддя І.Ю. Фалін