Єдиний унікальний номер №333/2115/25
Провадження №2/333/2388/25
26 травня 2025 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Гудіна І.В., розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-
12.03.2025 позивач звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що 11 березня 2022 року вона уклала свій шлюб з відповідачем, який зареєстрований Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 105. При проживанні однією сім`єю до реєстрації шлюбу шлюбу у нас народилося троє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач визнав батьківство щодо дітей шляхом подання відповідної заяви до органів РАЦСУ. Шлюб видався невдалим. Причина розпаду сім`ї полягає в тому, що між ними постійно виникали сварки та суперечки на підґрунті різних поглядів на життя, що спричинило відсутність взаєморозуміння, на підставі чого ми втратили довіру та повагу один до одного. Відповідач зловживає алкогольними напоями, вихованням дітей та побутом сім`ї не займається, матеріально не забезпечує. Вона намагалася зберегти сім`ю заради дітей, але суперечки с непримиримими. Шлюб фактично розпався. Шлюбні відносини припинили з січня 2025 року. Вона дійшла до твердого висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею, просить розірвати шлюб, залишити прізвище ОСОБА_6 , а також стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей щомісячно у розмірі 1/2 частини із всіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дітей.
У судове засідання позивачка не з`явилася, про час і місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову.
Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11 березня 2022 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 105, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .
Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , доньку - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Батьками дітей зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження виданими повторно серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 .
На теперішній час, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинилися, вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть, діти проживають разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні.
Згідно з ч.1 ст.21, ч.1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з ч.1 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Враховуючи вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що даний шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення. Підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати, оскільки збереження сім`ї буде суперечити їх інтересам.
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Як визначено ст. 181 СК України та Пленумом ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року, яку було ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих та адміністративних заходів.
Відповідно до ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
В Декларації прав людини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений соціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості,що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування,що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, інших аліментних зобов`язань не має.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно зі ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч.3 ст. ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов`язок обох батьків утримувати дітей та те, що в матеріалах справи відсутні відомості про наявність у відповідача інших аліментних зобов`язань, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у заявленому позивачем розмірі. Суд вважає, що даний розмір аліментів зможе забезпечити дітям не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти той рівень життя, які діти мали б при сумісному проживанні з обома батьками.
Згідно ст. 191, 201 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку з 12.03.2025 р.
Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача.
Крім того, у відповідності до ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. за пред`явлення позовних вимог про стягнення аліментів позивачем, яка звільнена від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 7, 80, 84, 111, 112, 180-182, 280-281, 284, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 141, 258, 263-265, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 11 березня 2022 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 105, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , розірвати.
Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_6 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , доньки - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , щомісячно, у розмір 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12.03.2025 і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 в дохід держави судовий збір за пред`явлення позовних вимог майнового характеру про стягнення аліментів в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Ю.Р. Піх