Справа № 638/7430/25
Провадження № 2-з/638/103/25
УХВАЛА

Іменем України

02 червня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі судді Латки І.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних збитків згідно зі ст. 625 ЦК України,

в с т а н о в и в:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних збитків згідно зі ст. 625 ЦК України у розмірі 357277,36 грн.

27 травня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , за допомогою системи «Електронний суд» звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила суд заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які дії з відчуження об`єкта нерухомого або інші реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 2011/14228/12 від 18 грудня 2012 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 160000,00 грн. Проте, рішення, яке набрало законної сили, на теперішній час не виконано, заборгованість у розмірі 155000 грн відповідачем не погашена. Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України позивачем нараховано 3% річних та індекс інфляції у загальному розмірі 357277,36 грн, які є предметом спору у справі, що розглядається.

Позивач зазначає, що з листування з відповідачем, вбачається, що відповідач вживає активних дій з відчуження зазначеної квартири. При цьому, відповідач зазначив, що відчужувана вартість квартири буде не набагато більшою, ніж та, за яку він зобов`язувався продати її позивачу. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 травня 2025 року відповідач є одноосібним власником квартира АДРЕСА_1 .

Враховуючи надзвичайно тривалий строк наявності несплаченого боргу, відсутність з боку відповідача будь-яких реальних кроків зі сплати боргу, позивач вважає, що ризик відчуження відповідачем майна є реальним та доведеним. Також вважає, що після відчуження квартири відповідач буде уникати виконання своїх грошових зобов`язань перед позивачем, особливо враховуючи суттєве збільшення розміру зобов`язань за позовом, що розглядається у цій справі. При цьому, відчуження квартири фактично унеможливить виконання судових рішень. Враховуючи ціну позову, наявність невиконаного зобов`язання за попереднім судовим рішенням, орієнтовну вартість квартири АДРЕСА_1 , позивач вважає, що заходи забезпечення позову у вигляді накладання заборони на відчуження нерухомого майна відповідача є співмірними до позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Отже, заяву про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи.

Розглянувши вищенаведену заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 інфляційних збитків та 3% річних згідно зі ст. 625 ЦК України у розмірі 357277,36 грн за несвоєчасне виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 2011/14228/12 від 18 грудня 2012 року, яке набрало законної сили.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25 травня 2025 року № 428439645, ОСОБА_3 на праві приватної власності є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктами 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Обґрунтовуючи наявність обставин, які свідчать про наявність несумлінних дій відповідача, спрямованих на продаж майна для унеможливлення виконання рішення суду про задоволення позовних вимог, позивач надає роздруківку листування в мобільному застосунку.

Проте, з вказаного листування неможливо встановити особу, з якою воно ведеться, номер засобів зв`язку цієї особи, належність цього номеру саме відповідачу. Таким чином, за встановлених на підставі скріншоту обставин, відсутні підстави вважати, що відображені у листуванні повідомлення були надіслані позивачу саме ОСОБА_3 .

Таким чином, позивачем всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач на теперішній час вживає заходи щодо відчуження квартири, щодо якої позивач просить вжити заходи забезпечення позову, а доводи позивача щодо цієї обставини, всупереч вимогам ч. 6 ст. 81 ЦПК України, ґрунтуються виключно на припущеннях.

Крім того, позивачем не дотримано вимоги щодо співмірності застосування заходів із предметом позову.

Так, предметом позову у справі є вимога про стягнення грошових коштів у розмірі 357277,36 грн. Зі змісту рішення суду, копію якого долучено до позовної заяви, остання відома вартість квартири АДРЕСА_1 складає еквівалент 55000 доларів США, що на час розгляду заяви відповідно до офіційного курсу НБУ (41,5261 грн за 1 долар США) складає 2283935,50 грн (два мільйони двісті вісімдесят три тисячі дев`ятсот тридцять п`ять гривень 50 копійок), що в понад 6 разів перевищує ціну позову у справі.

Висновок позивача про вартість квартири орієнтовну вартість квартири не набагато більшу за 440000 грн ґрунтується на припущеннях та сформований на підставі роздруківки листування невідомого походження, відтак не відхиляється судом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявником до заяви про забезпечення позову не долучено належних і переконливих відомостей про те, що невжиття таких заходів забезпечення позову, застосування яких заявлено позивачем, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Заява про забезпечення позову, окрім формального посилання на те, що існує ймовірність відчуження відповідачем нерухомого майна на користь третіх осіб, що може значно утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, не містить мотивів співмірності застосування заходів із предметом позову, підтверджену належними та допустимими доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного зазначеного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість вчинення дій, що створять перешкоди до виконання судового рішення, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про забезпечення позову у зазначений нею спосіб.

Керуючись ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних збитків згідно зі ст. 625 ЦК України - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст ухвали складено 02 червня 2025 року.

Суддя І.П. Латка