Справа № 396/2179/24
Провадження № 2/396/73/25
РІШЕННЯ

Іменем України

05.06.2025 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Русіна Алла Анатоліївна,

за участю секретаря судового засідання Філюкової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка Кіровоградської області, цивільну справу № 396/2179/25 за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Ведющенко Віктор Володимирович до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Новоукраїнської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, вказуючи, що з відповідачем позивач проживав разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від даних відносин сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З березня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактичні сімейні відносини були припинені. Позивач самостійно виховує, утримує та матеріально забезпечує неповнолітню доньку без участі матерi дитини ОСОБА_2 . Вiдповiдач не спілкується з дитиною, не приймає участі у її вихованні та розвитку. На підставі рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровограської області з відповідача на користь позивача на утримання їх спільної доньки стягнуто аліменти у розмірі частки усіх видів її доходу. Сторона позивача вважає, що відповідач безпричинно та протягом тривалого часу самоусунулася від виховання дитини, її життям не цікавиться, не спілкується з нею, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний, і навчальний розвиток, що свідчить про свідоме та винне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків протягом тривалого часу, тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою судді від 09.12.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено до розгляду в підготовчому судовому засідання.

30.12.2024 від представника відповідача адвокат Пономаренко А.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній заперечував позовні вимоги, вважає їх безпідставними та необгрунтованими вказує, що відповідач постійно приймає участь у виконанні батьківських обов`язків відносно доньки, надає їй матеріальну допомогу, регулярно зустрічається з дитиною, спілкується з нею засобами телефонного зв`язку. Зазначив, що у відповідача з позивачем існує тривалий конфлікт щодо місця проживання дитини, позивач забороняє ОСОБА_2 забирати доньку до себе та постійно створює перешкоди у спілкуванні з дитиною. Представник повідомив, що відповідач не бажає втрачати сімейний зв`язок, фізичного та емоційного контакту та прагне виховувати її у своїй родині. Тому, сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав наведених у відзиві.

Ухвалою суду від 27.02.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

23.01.2025 постановлено ухвалу суду про продовження строку підготовчого провадження.

10.02.2025 від Служби у справах дітей Новоукраїнської міської ради надійшов висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 08.05.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ведющенко В.В. в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не зверталися.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник про розгляд справи повідомлені належним чином, подано до суду відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи служби у справах дітей Новоукраїнської міської ради в судове засідання не з`явився, подано до суду заяву про розгляд справи без участі представника служби, щодо задоволення позовних вимог заперечують, просять відмовити в їх задоволення.

Відповідно положень ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Згідно копії акту обстеження житлово-побутових умов проживання № 377/01-30 від 24.05.2024 виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради, за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований та проживає ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_3 у будинку батьків. Він виховує доньку самостійно, мати ОСОБА_2 участі у вихованні доньки не приймає. Навідує доньку один раз на два місяці, аліменти на доньку не сплачує (а.с.8).

Згідно копії акту обстеження умов проживання № 101 від 07.08.2024 Служби у справах дітей виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований та проживає ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_3 у будинку батьків. Умови проживання належні, домоволодіння електрифіковане, у кімнатах чисто та охайно. У будинку є всі необхідні меблі та побутова техніка. Дитина має окрему кімнату, власне ліжко, повністю забезпечена всім необхідним приладдям для розвитку відповідно до віку (а.с.9).

Згідно довідки виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради № 148 від 22.05.2024 ОСОБА_3 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно довідки Новоукрїнського ліцею № 8 № 01-32/145 від 24.05.2024 ОСОБА_1 займається підготовкою до занять дитини до навчання, спілкується з вчителями. Батько ОСОБА_3 є активним учасником виховного процесу та завжди підтримує її на заходах. Мати дитини до навчального закладу не з`являється, з вчителями зв`язок не підтримує, вихованням дитини не займається (а.с.11).

Як вбачається з довідки Новоукраїнського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районні Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.06.2024 ОСОБА_1 отримує аліменти від ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 . Заборгованість по аліментам відсутня (а.с.12).

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком/мітір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях.

Саме такого висновку дійшов ВС у справі № 753/2025/19 від 06.05.2020 року.

Необґрунтоване (за відсутності застосування гнучких заходів впливу для спонукання батька/матері до належного виконання своїх батьківських обов`язків) позбавлення батьківських прав (прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті кровної спорідненості з нею, не може вважатися таким, що відповідає інтересам дитини (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року у справі № 464/2040/23).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22, від 28 лютого 2024 року у справі № 303/4697/22, від 23 жовтня 2024 року у справі № 464/2040/23 та інші).

При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та вплив, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про таке попередження відповідача, зокрема, у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування.

Водночас позивачем не спростовано доводи відповідача наведені у відзиві щодо спілкування дитини з матір`ю та надання останньою матеріальної допомоги донці.

Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням своїми батьківськими обов`язками та наявність в її діях вини, а в матеріалах справи відсутні такі докази.

Та обставина, що на час розгляду справи вихованням і розвитком дитини займається позивач, не підтверджує факт ухилення матері від виконання батьківських обов`язків, а лише свідчить про належне виконання таких обов`язків позивачем відносно дитини.

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення матері спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України", пункт 49).

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема від 24 червня 2020 року у справі № 344/6374/18, від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього сина не забезпечуватиме інтересів самої дитини.

Крім того, однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вбачає, що дії сторін, у даному випадку, мають за мету не захист інтересів малолітньої дитини, а втілення в життя власних інтересів, спрямованих на досягнення певної мети.

Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, за умови відсутності обґрунтованих підстав, з метою уникнення призову на військову службу під час мобілізації не відповідає засадам добросовісності дій учасників цивільних правовідносин.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити за необгрунтованістю позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору, слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 150, 152, 155, 164-165 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 355 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Новоукраїнської міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити за необгрунтованістю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.06.2025 року.

Суддя: А. А. Русіна