Справа № 450/163/25 Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/334/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 січня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів її доходу, до досягнення дитиною повноліття, -

В С Т А Н О В И В:

13.01.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 в його користь аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів її доходу до досягнення дитиною повноліття.

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від всіх видів її доходу до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції не врахував, що заявлена ОСОБА_1 вимога про стягнення з ОСОБА_3 в його користь аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів її доходу до досягнення дитиною повноліття, відповідає положенням ст. 161 ЦПК України, що свідчить про відсутність підстав для відмови у видачі судового наказу за цією вимогою на підставі п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПУ України. ОСОБА_1 надано суду достатні та належні докази на підтвердження обгрунтованості поданої ним заяви, форма та зміст якої відповідає вимогам закону. Вважає, що постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу, суд не врахував, що саме в обов`язок суду входить перевірка інформації щодо правильності зазначеного в заяві про видачу судового наказу по-батькові боржника. При цьому, заявником надано суду свідоцтво про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому зазначено, що матір?ю дитини є ОСОБА_3 . У зв`язку з наведеним вважає, що висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам процесуального закону, що є підставою для її скасування.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_4 .

26.03.2025 року на адресу суду надійшов відзив представника ОСОБА_3 - Геша І.Ю. на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , в якому зазначено, що встановлені судом в оскаржуваній ухвалі обставини відповідають матеріалам справи, згідно яких боржником є ОСОБА_3 , а не ОСОБА_3 , що відповідно до вимог процесуального закону є підставою для відмови у видачі судового наказу. Просив скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на суд стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур.

Відповідно до положень статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу встановлені у статті 163 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (пункт 4 частини третьої статті 163 ЦПК України).

Частиною першою статті 165 ЦПК України визначено перелік підстав для відмови у видачі судового наказу.

Так, згідно п.п. 1, 3 ч. 1 с. 163 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 в його користь аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів її доходу до досягнення дитиною повноліття.

Обгрунтовуючи заяву про видачу судового наказу, ОСОБА_1 надав суду акт, яким встановлено фактичне місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявником, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 та свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , згідно яких його дружиною та матір`ю дитини є ОСОБА_3 .

Крім того, згідно інформації, отриманої судом з Єдиного державного демографічного реєстру, за адресою, зазначеною заявником як місце проживання боржника - АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_3 , а не ОСОБА_3 .

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд першої інстанції виходив, з того, що заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам, встановленим статтею 163 ЦПК України щодо обов`язку заявника вказати у заяві про видачу судового наказу ім`я, прізвище та по-батькові боржника, неправильність зазначення яких позбавляє суд можливість видачі судового наказу, який є виконавчим документом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає положенням процесуального закону, яким встановлено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу та наслідки недотримання заявником цих вимог.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду про неможливість повторного звернення ОСОБА_1 з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 в його користь аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки такий не відповідає положенням ч. 1 ст. 166 ЦПК України, згідно якої відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з вимогою, за якою згідно ч. 1 ст. 161 ЦПК України може бути видано судовий наказ, після усунення недоліків заяви про видачу судового наказу з дотримання вимог щодо форми та змісту такої.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 30 травня 2025 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 30 травня 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра