Справа № 712/7025/20
Провадження № 2др/712/40/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2025 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого /судді Троян Т.Є.
за участі секретаря Чумак Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 - адвоката Прядки Віталія Михайловича про винесення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , малолітнього ОСОБА_4 , в інтересах та від імені якого діє Ворончук Марина Андріївна до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , малолітнього ОСОБА_4 , в інтересах та від імені якого діє ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним,
В зазначеному рішенні судом не вирішувалось питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
30 квітня 2025 року до Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся представник позивачів адвокат Прядка В.М. із заявою про винесення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу, зазначив, що під час проголошення вступної та резолютивної частини не був присутній в судовому засіданні, повний текст рішення отриманий адвокатом в суді 28.04.2025 року. Після отримання повного тексту, 29.04.2025 року були підписані акти приймання-передачі послуг і відповідно такі послуги були оплачені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . За вказаних обставин просив визнати поважними причини пропуску та поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, на подання заяви про ухвалення судового рішення про стягнення понесенних витрат на професійну правничу допомогу, стягнути зі ОСОБА_5 25 700 гривень на користь ОСОБА_1 та 25 700 гривень на користь ОСОБА_2 .
В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_5 адвокат Гасанов Р.А. заперечував проти заявленого розміру та заявив клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки справа про стягнення боргу за розпискою не відноситься до категорії складних справ. Заяви, клопотання, підготовлені документи та вчинені інші процесуальні дії в інтересах як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 є ідентичними та не вимагають додаткових затрат у часі. За вказаних обставин, вважав справедливим та розумним розмір гонорару в розмірі 8 000 гривень на користь кожного із позивачів ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ).
Перевіривши доводи представника позивачів адвоката Прядки В.М. про поновлення строку на подання заяви та відповідно доказів понесення витрат на правову допомогу, суд вважає їх обґрунтованими, відтак, наявні підстави для поновлення процесуального строку.
Перевіривши доводи заяви про розподіл судових витрат у справі, суд дійшов висновку про її часткове задоволення.
Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI передбачено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19), зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Адвокат Прядка В.М. в суді першої інстанцій надавав правничу (правову) допомогу ОСОБА_2 на підставі договору про надання послуг №56/21 від 26.04.2021, ордеру ЧК №194719 та Угоди про вартість послуг за надання правничої допомоги від 26 квітня 2021 року; ОСОБА_1 на підставі договору про надання послуг №55/21 від 26.04.2021, ордеру ЧК №194718 та Угоди про вартість послуг за надання правничої допомоги від 26 квітня 2021 року.
Згідно з Детальним описом робіт виконаних адвокатом та актом приймання-передачі послуг у справі №712/7025/20, укладених між адвокатом та замовниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за період з 24.05.2021 по 18.04.2025 року загальна сума витрат склала 25 700 грн. по кожному із договорів.
До заяви надані копії квитанцій від 29 квітня 2025 року про сплату ОСОБА_2 25 700 грн. (отримувач ФОП ОСОБА_6 ) та ОСОБА_1 25 700 грн. (отримувач ФОП ОСОБА_6 ) за правничі послуги відповідно до умов вищевказаних договорів про надання послуг.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
Дослідженими у судовому засіданні доказами надання стороною позивача професійної правничої допомоги, у відповідності до вимог ст.ст.137, 141 ЦПК України, розмір витрат, на думку суду, є неспівмірним зокрема, всі процесуальні дії вчинені накористь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є однаковими, оскільки позиція сторін позивачів по справі була тотожною, обґрунтована заявами ідентичного змісту та не вимагала викладення окремих мотивів по позиціям кожної із сторін позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , тому суд при визначенні розміру витрат за надану професійну правничу допомогу виходить із розміру загальної суми витрат на правничу допомогу відповідно до Детального опису робіт, виконаних адвокатом та актом приймання-передачі послуг у справі №712/7025/20, яка складає 25 700 гривень та підлягає стягненню на користь кожного із позивачів (заявників) по 12 850 гривень.
В зв`язку з чим заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню.
Беручи до уваги вищевказане, керуючись ст.ст.133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,
Клопотання позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Прядка Віталій Михайлович про поновлення строку на подання заяви та доказів понесення витрат на правову допомогу задовольнити.
Поновити позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 строк на подання заяви та доказів понесення витрат на правову допомогу.
Заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Прядки В.М. про винесення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 850,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 850,00 гривень.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Соснівський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Повний текст рішення складений 29.05.2025.

Суддя Т.Є.Троян