ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/305/25
"29" травня 2025 р. селище Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Говорухи В.О., за участю секретаря судового засідання Неймак М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КМС-1» про розірвання договору оренди земельної ділянки, -
ТОВ «КМС-1» за 2023, 2024 рік не виплачувало орендну плату за земельну ділянку, що є порушенням істотних умов договору оренди, тому вона змушена звернутись до суду та просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 28.09.2023 року.
З урахуванням положень ч.3 ст. 14 ЦПК України справа передана для розгляду головуючому судді Говорусі В.О.
Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04.03.2025 позовну заяву залишено без розгляду та надано позивачу строк для усунення недоліків. Вимоги ухвали від 04.03.2025 виконано у повному обсязі.
Ухвалою від 11.03.2025 відкрито провадження у вказаній справі, визначено справу розглядати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13.05.2025 підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.
Від представника позивача адвоката Мінгалєєвої Н.М. до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовільнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив та будь-які інші клопотання на адресу суду не надано.
У відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи.
З урахуванням положень ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.
Вказаний висновок відповідає висновку Великої Палата Верховного Суду у рішенні від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23, де зазначено, що підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати (п. 84)
Відповідно до пункту 4.1. цього Договору, розмір орендної плати визначається за домовленістю між сторонами та вноситься Орендарем щорічно у грошовому розмірі та фіксованому розмірі, що складає 11 180 гривень 00 коп. ( одинадцять тисяч сто вісімдесят) гривень 00 копійок, з урахуванням податків, встановлених чиним законодавством України, а саме: Податок на доходи фізичних осіб 18%, Військовий збір 1,5%. Податок «Земельний податок з фізичних осіб» сплачується щорічно виключно Орендодавцем (фізичною особою) за даним договором на підставі Податкової вимоги.
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахуванням індексації нормативно грошової оцінки землі та індексів інфляції (пункт 4.3. Договору).
Орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня (пункт 4.4. Договору).
У разі несплати орендних платежів Орендар несе відповідальність згідно з чинним законодавством України (пункт 4.7 Договору).
Відповідно до пунктів 12.3.2. та 12.3.3 цього Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок систематичного невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. (пункт 12.3.3 та 12.3.4. Договору) Розірвання Договору в односторонньому порядку не допускається (пункт 12.4. Договору).
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 05.03.2025, відсутні суми доходу від відповідача на користь позивача за період з січня 2023 року по грудень 2024 року.
Твердження позивача про те, що орендарем протягом 2023, 2024 роки не виплачувало орендну плату за земельну ділянку, відповідачем жодним чином не спростовано.
За змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підставі наведених доказів судом встановлено, що відповідач за 2023-2024 роки, систематично не сплачував позивачу орендну плату за землю, тобто порушував свої зобов`язання, визначені п. 4 та п. 9.4 Договору, що є систематичним несплатою орендної плати і відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для розірвання договору оренди.
З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та їх задоволення.
Вирішуючи питання про судовий збір, суд виходить із наступного.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивачем сплачено суму судового збору 1211.20 грн. за подачу даного позову до суду
За наведеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути суму сплаченого нею судового збору.
Керуючись статтями 44, 12, 81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КМС-1» про розірвання договору оренди земельної ділянки, задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КМС-1» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач може оскаржити заочне рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя: В. О. Говоруха