справа №176/545/25
провадження №2/176/566/25
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

02 червня 2025 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Гусейнова К.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2025 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 80200 грн, судових витрат у розмірі 2422,4 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 10000 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.11.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір №4166490 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.

Згідно умов кредитного договору: сума кредиту складає 10000 грн., строк кредиту 350 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 25 днів.

На підставі погоджених умов, викладених в п.2.1. Договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладення договору.

ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало ОСОБА_1 кредит в сумі 10000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, емітовану банком АТ «Таскомбанк».

Станом на 26.07.2024 року загальна сума заборгованості відповідача за Договором №4166490 від 25.11.2023 року склала: тіло кредиту 10000 грн, заборгованість за процентами 49000 грн; загальна сума 59000 грн.

26.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено договір факторингу № 26/07/2024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Відповідно до п.1.3 Договору №4166490 строк кредиту 350 днів: з 25.11.2023 року по 09.11.2024 року. Станом на дату укладення Договору факторингу від 26.07.2024 року №26/07.2024, строк дії Договору №4166490 від 25.11.2023 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські фінансові операції» у період з 26.07.2024 року по 09.11.2024 року (106 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 21200 грн.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена.

Відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором № 4166490 від 25.11.2023 року загальною сумою 80200 грн, яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 10000 грн, нарахованих процентів первісним кредитором - 49000 грн, нарахованих процентів ТОВ «Українські фінансові операції» за 19 календарних днів 21200 грн

Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, позивач просить стягнути вказану суму заборгованості із відповідача на свою користь.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12.03.2025 року по справі відкрито провадження та визначено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлений належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачу ОСОБА_1 , відповідно до вимог ЦПК України, за відомим місцем реєстрації останнього, направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень від відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надійшло. На адресу суду повернулося поштове повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Заперечень щодо розгляду справи у її відсутності не надійшло. Відзив на позов відповідач не подала.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб, передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 25.11.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора було укладено Договір №4166490 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.83-92).

Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 10000 грн., строк кредиту 350 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Згідно з п.1.4.1 Стандартна процентна ставка становить 2% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору.

Крім того, вищезазначені умови кредитування були доведені до відома відповідача перед укладенням договору, про що свідчить паспорт споживчого кредиту від 25.11.2023 року, який підписано ОСОБА_1 електронним підписом (а.с.79-81).

ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало ОСОБА_1 кредит в зазначеній сумі, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача НОМЕР_1 (а.с.54).

26.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено договір факторингу № 26/07/2024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с.43-47).

Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників від 26.07.2024 року за Договором Факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» передав, а ТОВ «Українські фінансові операції» прийняв Реєстр Боржників кількістю 6262, після чого, з урахуванням п.1.2. Договору факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024 року, від Клієнта до Фактора переходять Права вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.28).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №26/07/2024 від 24.07.2024, ТОВ «Українські фінансові операції» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №41664903 на суму заборгованості 59000 грн (10000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 49000 грн сума заборгованості за відсотками) (а.с.52).

Відповідно до Розрахунку за Договором №4166490 від 25.11.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 26.07.2024 року заборгованість ОСОБА_1 складає 59000 грн (а.с.74-78).

Листом від 29.07.2024 року позивач повідомив ОСОБА_1 про відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами (а.с.65).

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена.

Відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором № 4166490 від 25.11.2023 року загальною сумою 80200 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 10000 грн, нарахованих процентів первісним кредитором - 49000 грн, нарахованих процентів ТОВ «Українські фінансові операції» - 21200 грн.

Відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, кредитні кошти не повертає.

У відповідь на запит згідно ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області АТ «Таскомбанк» повідомив суд, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) оформлено віртуальну банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , яка існує тільки в цифровій формі, без фізичного носія; рух коштів по рахунку № НОМЕР_3 у гривнях, операції по якому можна здійснювати за допомогою вищезазначеної банківської платіжної картки, за період з 25.11.2023 по 05.12.2023; фінансовий номер телефону ОСОБА_1 : НОМЕР_4 та знаходиться в його анкетних даних.

Згідно виписки по рахунку ОСОБА_1 за період 25.11.2023 05.12.2023, наданої АТ «Таскомбанк» відповідачу ОСОБА_1 25.11.2023 року на карту № НОМЕР_1 було зараховано 10000 грн.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно із ст.638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно із ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 345/3085/19.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було порушено вимоги статей 1049,1054 ЦК України, у зв`язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором №4166490 від 25 листопада 2023 року не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості на загальну суму 80200 грн, яка складається з: суми заборгованості за основним боргом (сумою боргу) 10000,00 грн; суми заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором 49000 грн; суми заборгованості за відсотками нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» 21200 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 2422,4 грн.

Крім того, на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено договір про надання юридичних послуг № 01/08/2024-А від 01.08.2024 року, який укладений між адвокатом Дідухом Є.О. та ТОВ «Українські фінансові операції»; акт приймання-передачі наданих послуг №4166490 від 11.12.2024 року, відповідно до якого Адвокатом Дідухом Є.О. надано ТОВ «Українські фінансові операції» такі види послуг: підготовка та подача позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 10000 грн; детальний опис робіт, виконаних адвокатом Дідухом Є.О. за Договором про надання правової допомоги №01/08/2024 від 01.08.2024 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я адвоката Дідуха Є.О. (а.с.36-38, 51, 61).

Згідно постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22 зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.

Таким чином, відшкодування понесених ТОВ «Українські фінансові операції» витрат на правову допомогу слід стягнути з відповідачки у повному обсязі, оскільки клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу відповідачем не заявлялось.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 178, 258, 259, 263-265, 274, 279, 281, 282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», , юридична адреса: м.Київ, вул.Набережно-Корчуватська, буд.27, прим.2, заборгованість за Договором №4166490 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.11.2023 рокув сумі 80200 (вісімдесят тисяч двісті) гривень 00 копійок, яка складається з: суми заборгованості за основним боргом (сумою боргу) 10000,00 грн; суми заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором 49000 грн; суми заборгованості за відсотками нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» за 106 календарних днів 21200 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», , юридична адреса: м.Київ, вул.Набережно-Корчуватська, буд.27, прим.2, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок та 10000 гривень - витрати на правову допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку , встановленому ЦПК України в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Кімал ГУСЕЙНОВ