КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6122/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Желепи О.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого органу Київської міської ради, Департаменту соціальної та ветеранської політики Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

за апеляційною скаргою Департаменту соціальної та ветеранської політики Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Мальцева Д.О.,-

встановив:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

ОСОБА_1 просив: зобов`язати Виконавчий орган Київської міської ради та Департамент соціальної та ветеранської політики Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) створити виїзну реабілітаційну бригаду для надання послуг із реабілітації у сфері охорони здоров`я за місцем проживання; стягнути з місцевого бюджету територіальної громади м. Києва (Київської міської ради) на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є інвалідом першої групи з ураженням опорно-рухового апарату довічно.

Згідно висновку медико-соціальної експертизи, позивач потребує реабілітації у сфері охорони здоров`я.

21 лютого 2024 року ОСОБА_1 на електронну адресу Департаменту соціальної та ветеранської політики Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надіслано заяву з проханням забезпечити виїзною реабілітаційною бригадою для надання реабілітації у сфері охорони здоров`я.

27 лютого 2024 року на електронну адресу Виконавчого органу Київської міської ради позивачем надіслано заяву з проханням забезпечити виїзною реабілітаційною бригадою для надання реабілітації у сфері охорони здоров`я.

Департамент соціальної та ветеранської політики Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надіслав за належністю для розгляду в установленому порядку звернення щодо забезпечення виїзною реабілітаційною бригадою для реабілітації у сфері охорони здоров`я.

Вимогу позивача щодо забезпечення реабілітаційною бригадою для реабілітації у сфері охорони здоров`я виконано не було.

ОСОБА_1 вважає, що через бездіяльність органів місцевої влади у позивача відсутня можливість звернення до медичних закладів, відвідування реабілітаційного центру та отримання своєчасної медичної допомоги.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано Департамент соціальної та ветеранської політики (КМДА) (Київської міської державної адміністрації) розглянути питання щодо створення виїзної реабілітаційної бригади для надання послуг із реабілітації у сфері охорони здоров`я за місцем проживання осіб інвалідів.

Стягнуто з місцевого бюджету територіальної громади м. Києва (Київської міської ради) на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 10 000 грн 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Департамент соціальної та ветеранської політики Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник Департаменту соціальної та ветеранської політики Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та представник Київської міської ради підтримали доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_1 заперечив щодо задоволення вимог апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_1 позбавлений можливості відвідувати реабілітаційний центр та лікуватись.

Враховуючи компетенцію та повноваження Департаменту соціальної та ветеранської політики (КМДА) (Київської міської державної адміністрації), суд вважав за можливе позовні вимоги задовольнити частково та зобов`язати Департамент соціальної та ветеранської політики (КМДА) (Київської міської державної адміністрації) розглянути питання щодо створення служби по перевезенню лежачих хворих на безоплатній основі.

Суд першої інстанції вважавобґрунтованими доводи позивачапро завдання йому моральної шкоди у розмірі 10 000 грн 00 коп.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що 08 липня 2011 року позивачу призначено першу групу інвалідності з ураженням опорно-рухового апарату довічно.

Згідно довідки МСЕК № 134952, ОСОБА_1 потребує стороннього побутового та спеціального медичного догляду.

Згідно висновку експертів комісії медико-соціальної експертизи, ОСОБА_1 потребує реабілітації у сфері охорони здоров`я.

21 лютого 2024 року позивачем на електронну адресу Департаменту соціальної та ветеранської політики Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надіслано заяву з проханням забезпечити його виїзною реабілітаційною бригадою для надання реабілітації у сфері охорони здоров`я.

27 лютого 2024 року на електронну адресу Виконавчого органу Київської міської ради позивачем надіслано заяву з проханням забезпечити його виїзною реабілітаційною бригадою для надання реабілітації у сфері охорони здоров`я.

Листом № 051-3885 від 23 лютого 2024 року Департамент соціальної та ветеранської політики Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив, що відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» надіслав за належністю для розгляду в установленому порядку звернення позивача.

Листом № 061-Р-2839-1491/1301 від 25 березня 2024 року Департаментом охорони здоров`я запропоновано позивачу звернутися до сімейного лікаря для отримання направлення на реабілітаційну допомогу в умовах стаціонарної допомоги.

Обгрунтовуючи позовну заяву, ОСОБА_1 зазначає, що через бездіяльність органів місцевої влади у позивача відсутня можливість звернення до медичних закладів, відвідування реабілітаційного центру та отримання своєчасної медичної допомоги. Позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яку ОСОБА_1 оцінює у 10 000 грн 00 коп.

Згідно ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

За ст. 10 Конвенції про права осіб з інвалідністю щоб надати особам з інвалідністю можливість вести незалежний спосіб життя й усебічно брати участь у всіх аспектах життя, держави-учасниці вживають належних заходів для забезпечення особам з інвалідністю доступу нарівні з іншими до фізичного оточення, до транспорту, до інформації та зв`язку, зокрема інформаційно-комунікаційних технологій і систем, а також до інших об`єктів і послуг, відкритих або таких, що надаються населенню, як у міських, так і в сільських районах.

Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» визначено основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантовано їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» особи з інвалідністю в Україні володіють усією повнотою соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод, закріплених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» дискримінація за ознакою інвалідності забороняється.

Частиною 6 статті 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування сприяють забезпеченню прав осіб з інвалідністю щодо включення до суспільного життя нарівні з іншими громадянами.

За ст. 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» особам з інвалідністю і дітям з інвалідністю надаються безоплатно або на пільгових умовах на підставі індивідуальної програми реабілітації послуги із соціально-побутового і медичного обслуговування, допоміжні засоби реабілітації (засоби для пересування, протезні вироби, сурдотехнічні засоби, мобільні телефони тощо), вироби медичного призначення (індивідуальні пристрої, протези очей, зубів, щелеп, окуляри, слухові та голосоутворювальні апарати, ендопротези, сечо- та калоприймачі тощо), а також автомобілі, крісла колісні з електроприводом - за наявності відповідного медичного висновку.

Статтею 34 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» встановлено, що місцеві органи виконавчої влади зобов`язані забезпечувати особам з інвалідністю необхідні умови для вільного доступу і користування культурно-видовищними закладами і спортивними спорудами, для занять фізкультурою і спортом, а також забезпечувати надання спеціального спортивного інвентаря. Особи з інвалідністю користуються переліченими послугами безплатно або на пільгових умовах згідно з рішеннями органів місцевого самоврядування за участю громадських об`єднань осіб з інвалідністю.

Відповідно до п. п. 9 п. б) ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, делеговані повноваження щодо вирішення питань про надання неповнолітнім, учням, студентам, пенсіонерам та особам з інвалідністю права на безкоштовне і пільгове користування об`єктами культури, фізкультури і спорту, а також визначення порядку компенсації цим закладам вартості послуг, наданих безкоштовно або на пільгових умовах.

Так, Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) забезпечує реалізацію державної політики, зокрема, з питань соціальної підтримки та надання соціальних послуг уразливим верствам населення.

Згідно Положення про Департаменті соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), департамент відповідно до визначених повноважень виконує, зокрема, функції у сфері соціальної інтеграції осіб з інвалідністю: сприяє розвитку реабілітаційних установ для осіб з Інвалідністю та дітей з інвалідністю, подає пропозиції щодо потреби в реабілітаційних установах, а також організації надання реабілітаційних послуг шляхом залучення надавачів соціальних послуг недержавного сектору; координує діяльність підпорядкованих реабілітаційних установ для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю;організовує роботу із забезпечення осіб з інвалідністю транспортними засобами, технічними та іншими засобами реабілітації; веде облік осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю для забезпечення їх автомобілями (зокрема і безоплатного та пільгового) відповідно до законодавства України: координує та контролює виплату компенсаційних виплат, передбачених законодавством України;аналізує та узагальнює потребу в забезпеченні осіб з інвалідністю та окремих категорій населення технічними та іншими засобами реабілітації, автомобілями, санаторно-курортним лікуванням, у проведенні компенсаційних виплат, передбачених законодавством України, з урахуванням тендерної складової; бере участь у створенні безперешкодного середовища для маломобільних категорій населення; створює умови для адаптації та інтеграції осіб з інвалідністю у суспільство.

Послуги з перевезення надаються відділенням надання транспортних послуг міського територіального центру згідно переліку соціальних послуг, умов та порядку їх надання структурними підрозділами територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2009 року № 1417 та Положення про відділення надання транспортних послуг (далі - Положення), затвердженого наказом Київського міського територіального центру соціального обслуговування від 30 грудня2016 року № 348.

Відділення надає послуги з перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями спеціалізованими автомобілями до лікувально-профілактичних, санаторно-оздоровчих, реабілітаційних та навчальних закладів, протезно-ортопедичних підприємств та майстерень (у разі, якщо даний заклад знаходиться за межами м. Києва, перевезення здійснюється до залізничного або автовокзалів), на соціальні, культурно-масові та спортивні заходи за замовленнями установ та організацій соціального захисту населення, до структурних підрозділів органів виконавчої влади та місцевих органів самоврядування.

Відповідно до Положення транспортні послуги надаються мешканцям м. Києва, які потребують перевезень спеціалізованими автомобілями, з числа:осіб з інвалідністю І, ІІ груп, які досягли 18-річного віку та дітей-інвалідів старше трьох років, які не здатні до самообслуговування у зв`язку з захворюваннями опорно-рухового апарату, пересуваються на візках або милицях і згідно з медичним висновком мають ІІІ, ІV або V групу рухової активності;хворих (з числа осіб працездатного віку на період до встановлення їм групи інвалідності, але не більше, як на чотири місці), які не здатні до самообслуговування у зв`язку з захворюваннями опорно-рухового апарату, пересуваються на візках або милицях і згідно з медичним висновком мають ІІІ, ІV або V групу рухової активності; осіб з інвалідністю та хворих, яким проводяться процедури за життєвими показниками (гемодіаліз тощо), які не здатні до самообслуговування у зв`язку з захворюваннями опорно-рухового апарату, пересуваються на візках або милицях і згідно з медичним висновком мають ІІІ, ІV або V групу рухової активності; осіб з інвалідністю у складі мало - мобільних груп населення (незалежно від громадянства та місця реєстрації) на час проведення загальнодержавних заходів, які не здатні до самообслуговування у зв`язку з захворюваннями опорно-рухового апарату, пересуваються на візках або милицях і згідно з медичним висновком мають ІІІ, ІV або V групу рухової активності.

Судом встановлено, що 08 липня 2011 року позивачу призначено першу групу інвалідності з ураженням опорно-рухового апарату довічно.

Згідно довідки МСЕК № 134952, ОСОБА_1 потребує стороннього побутового та спеціального медичного догляду.

Згідно висновку експертів комісії медико-соціальної експертизи, ОСОБА_1 потребує реабілітації у сфері охорони здоров`я.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає обґрунтованим посилання позивача на відсутність у нього можливості самостійно відвідувати лікувальні та реабілітаційні центри без необхідних засобів для транспортування.

Так, для надання ОСОБА_1 можливості пройти реабілітацію у сфері охорони здоров`я, позивач звернувся із відповідними листами до відповідачів щодо забезпечення його необхідною виїзною реабілітаційною бригадою.

Вказані листи-звернення відповідачами не виконано, що свідчить про недотримання встановленого обов`язку щодо вирішення відповідно до законодавства питань про надання допомоги особам з інвалідністю, а також сприяння забезпеченню прав осіб з інвалідністю щодо включення до суспільного життя нарівні з іншими громадянами.

Встановлено, що послуги з перевезення надаються відділенням надання транспортних послуг міського територіального центру згідно переліку соціальних послуг, умов та порядку їх надання структурними підрозділами територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2009 року № 1417 та Положення про відділення надання транспортних послуг (далі - Положення), затвердженого наказом Київського міського територіального центру соціального обслуговування від 30 грудня2016 року № 348.

Відповідно до вимог Положення, ОСОБА_1 належить до тієї категорії осіб, які потребують перевезень спеціалізованими автомобілями.

Всупереч змісту Положення про відділення надання транспортних послуг, ОСОБА_1 не створено умов та засобів для пересування/перевезення/транспортування.

Враховуючи повноваження Департаменту соціальної та ветеранської політики Виконавчого органу Київської міської ради, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про зобов`язання відповідача розглянути питання щодо створення служби по перевезенню лежачих хворих на безоплатній основі.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. 1174 ЦК України.

Стягуючи моральну шкоду у розмірі 10 000 грн 00 коп., суд першої інстанції обгрунтовано виходив з положень ст. 23 ЦК України, при цьому урахував характер і обсяг страждань, яких зазнав позивач та інші обставини, що відповідає роз`ясненням, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди (немайнової ) шкоди».

Судом правильно взято до уваги вимоги розумності, виваженості та справедливості.

До апеляційної скарги відповідачем не долучено жодних доказів, які б давали підстави вважати, що розмір завданої шкоди ОСОБА_1 є іншим.

Доводи апеляційної скарги про те, що Департамент соціальної та ветеранської політики Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не є належним відповідачем у названій справі, колегія суддів відхиляє, оскільки вони в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження та спростовуються встановленими фактичними обставинами.

Так, департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) забезпечує в місті Києві реалізацію державної політики, зокрема, з питань соціальної підтримки та надання соціальних послуг уразливим верствам населення, в т.ч. особам з інвалідністю.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди відмовлено.

Судом першої інстанції зроблено висновок про те, що позивач звернувся до суду із позовом про зобов`язання вчинити дії до неналежного відповідача Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), тоді як належним відповідачем є Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Вказане рішення суду набрало законної сили та у встановленому законом порядку не скасовано.

Інші доводи також не дають підстав для висновку, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 02 грудня 2024 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної та ветеранської політики Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 27 травня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: О.В. Желепа

С.Г. Музичко