ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/740/24 Номер провадження 22-ц/814/1947/25Головуючий у 1-й інстанції Харченко В. Ф. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 27 січня 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

В березні 2024 року позивач ТОВ "Іннова Фінанс" звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області через електронний кабінет позивача із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14.06.2024 цивільна справа передана до Семенівського районного суду Полтавської області для розгляду за підсудністю, оскільки відповідач ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання у межах територіальної юрисдикції Семенівського районного суду Полтавської області

В обґрунтування позову позивач вказує що 29.09.2023 між ТОВ "Іннова Фінанс" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання у позику грошових коштів в письмовій формі у вигляді електронного документа № . Сума кредиту становила 6000 грн, строк дії договору - 30 днів, процентна ставка 0,99% в день (знижена), 2,99% в день (базова). У зв`язку із невиконанням позичальником умов договору, у нього утворилася заборгованість, яка становить 35959,80 грн, з яких: 6000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 29959,80 грн - заборгованість за процентами.

Всього позивач прохав стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором у загальному розмірі 35959,80 грн. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 2422,50 грн.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 27 січня 2025 року позов ТзОВ «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" заборгованість за договором надання грошових коштів у позику № від 29.09.2023 у сумі 35959,80 грн.

Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого ним при поданні позову за платіжною інструкцією АТ "ПУМБ" № 15 від 15.03.2024 на суму 2422,50 грн, а всього повернути 1211,25 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Іннова Фінанс" 1211,20 грн судових витрат.

З вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 27 січня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, залишивши тільки заборгованість за тілом кредиту.

Зокрема вказує, що не погоджується з вказаним рішенням суду, оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Крім того, зазначає, що в рішенні Семенівського районного суду Полтавської області від 27 січня 2025 року, вказано, що ОСОБА_1 визнає позов повністю, однак зазначає, що це не так, оскільки визнав той факт, що брав кредит на суму 6 тисяч гривень, кредит потрібен був для лікування доньки, так як є багатодітним батьком, та сам піклується про дітей, оскільки мати позбавлена батьківських прав.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 29.09.2023 між ТОВ "Іннова Фінанс" та ОСОБА_1 укладено електронний договір про надання грошових коштів у позику № .

Відповідно до умов договору, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму 6000 грн шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно умов договору. Умовами договору передбачено, що строк позики складає 30 днів; дата надання позики 29.09.2023; дата повернення позики 29.10.2023; процентна ставка фіксована; дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов програми лояльності ТОВ "Іннова Фінанс" 0,99 % на день; процентна ставка позаакційна (базова) 2,99 % на день поза межами строку кредитування. Нарахування процентів припиняється в день фактичного повернення кредиту в повному обсязі незалежно від закінчення строку дії кредитного договору.

Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст.3,11,12 Закону України "Про електронну комерцію".

Згідно даних, які містяться у анкеті клієнта, позичальником зазначено номер банківської карти для перерахунку коштів: НОМЕР_1 .

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак ОСОБА_1 не надав своєчасного банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом.

Проте повністю з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що, оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також враховуючи вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання відповідачем обов`язку, визначений моментом пред`явлення вимоги, настав, позивач має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення, зокрема, фактично отриманої суми кредитних коштів.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «Іннова Фінанс»).

Відтак, оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.09.2023 між ТОВ "Іннова Фінанс" та ОСОБА_1 укладено електронний договір про надання грошових коштів у позику № .

Відповідно до умов договору, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму 6000 грн шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно умов договору.

Умовами договору передбачено, що строк позики складає 30 днів; дата надання позики 29.09.2023; дата повернення позики 29.10.2023; процентна ставка фіксована; дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов програми лояльності ТОВ "Іннова Фінанс" 0,99 % на день; процентна ставка позаакційна (базова) 2,99 % на день поза межами строку кредитування, однак заборгованість позикодавцем розраховується станом на 13.03.2024 року включно, тобто проценти нараховано після спливу строку дії кредитного договору, що суперечить умовам кредитування.

Відповідно до правових висновків, які викладені в постанові ВП ВСУ № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) від 28 березня 2018 року, вбачається відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до договору надання грошових коштів у позику № від 29.09.2023 року вбачається, що відповідно до пунктів договору 1.3.1, 1.3.2., дата надання позики становить 29.09.2023 дата повернення 29.10.2023 року, відповідно до п.1.5., вбачається, що у випадку користування позикою понад строк, встановлений п.1.2. Договору, з наступного дня після спливу строку вказаного в п.1.2 цього Договору умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 0.99% на день (з урахуванням Програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс», правил акції ТОВ «Іннова Фінанс») перераховуються до взаємовідносин між Сторонами застосовується позаакційна (базова)процентна ставка в розмірі 2.99% на день від суми позики за кожен день користування Позикою з першого дня дії Договору.

Що стосується пролонгації договору, то в договорі № в розділі 4 (Пролонгація строку позики), вбачається, що позичальник має право продовжити строк користування позикою, у випадку ініціювання пролонгації, про що зазначається у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображається позичальнику в особистому кабінеті.

В даному випадку матеріали справи не містять підтверджень, що позичальником було ініційовано питання про пролонгацію та було укладено додаткову угоду, яка визначена умовами договору про надання грошових коштів у позику № від 29.09.2023 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що до даних правовідносин не можна застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, в даному випадку позивачем не доведено узгодження сторонами про укладення відповідного договору приєднання та чи діяли на момент укладення саме ці умови, а не інші.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за період з 29.10.2023 по 13.03.2024 року, оскільки кредитний договір діяв до 29.10.2023 року.

За наведених обставин підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь позикодавця суми заборгованості за процентами за вказаний період відсутні, оскільки така відповідальність позичальника при укладенні договору не була обумовлена його умовами.

Отже, враховуючи викладене, умови договору і надані докази, наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідача на користь позивача суми заборгованості, в межах строку кредитування, за тілом кредиту в розмірі 6000 грн., що стосується заборгованості за процентами, то в даному випадку підлягає стягненню з ОСОБА_1 в розмірі 5382 грн (6000*30 днів *2.99%) грн.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, зміни рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 27 січня 2025 в частині зменшення суми стягнення заборгованості за процентам, і іншій частині залишити без змін.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України).

Так, при подачі позову ОСОБА_2 Фінанс було сплачено 2422,50 грн судового збору, а відповідачем ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги повинен був сплатити 4542 грн судового збору, однак відстрочено останньому сплату судового збору до ухвалення рішення.

Оскільки даною постановою позов задоволено частково та визначено до стягнення лише суму заборгованості, то вимоги банку задоволено на 31,65%, частка відмовлених вимог становить 68,35%, тому судові витрати підлягають новому розподілу.

При ухваленні нового рішення про часткове задоволення позову з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 766,72 грн (2422,50 х 31,65%), а з позивача ТзОВ «Іннова Фінанс» на користь відповідача ОСОБА_1 підлягали б стягненню судові витрати у розмірі 3104,45 грн (4542 х 68,35%), однак апеляційним судом було відстрочено сплату судового збору апелянту за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення, то в даному випадку відшкодування позивачем витрат у розмірі 3104,45 грн підлягає стягненню в дохід держави.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 27 січня 2025 року змінити, зменшивши суму заборгованості за процентами, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Фінанс» з 29959,80 грн. до 5382 грн., а загальну суму заборгованості за кредитом з 35959,80 грн. до 11382 грн.

В іншій частині рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 27 січня 2025 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» понесені судові витрати в загальному розмірі 766,72 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» судові витрати в дохід держави у розмірі 3104,45 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 29 травня 2025 року.

Головуючий суддя : _____________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ____________________ С.Б. Бутенко ____________________ О.І. Обідіна