Дата документу 20.05.2025Справа № 554/6591/16ц
Провадження № 4-с/554/24/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Титаренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтава матеріали скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міщаніна Олександра щодо не зняття арешту з майна боржника та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересована особа ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в :

Боржник ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м.Полтави зі скаргою про визнання протиправною бездіяльності начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міщаніна О. щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , накладеного постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Тихоновим О.О. від 03.03.2018 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 53114285; зобов`язання начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міщаніна О. зняти арешт з всього рухомого та нерухомого майна, що належить боржнику ОСОБА_1 , накладений постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Тихоновим О.О. від 03.03.2018 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 53114285.

В обґрунтування скарги вказав, що на виконанні у Київському ВДВС у м.Полтаві перебуває виконавче провадження № 53114285 з примусового виконання виконавчого листа № 554/6591/16ц від 13.12.2016, виданого Октябрським районним судом м.Полтави, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 15.08.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Станом на 01.03.2018 року заборгованість становила 19 000 грн. Постановою держвиконавця від 03.03.2018 року № 53114285 накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 . Боржник звертався до відділу ДВС із заявою про зняття арешту з майна та отримав листа від 18.03.2025 року про відсутність підстав для зняття арешту майна. Згідно довідки ДВС від 19.03.2025 року заборгованість по аліментам станом на 19.03.2025 року відсутня. Враховуючи, що заборгованості по аліментах він не має, аліменти ним сплачуються вчасно, він є ветераном війни, отримує стабільний дохід у ГУ ПФУ в Полтавській області у вигляді пенсії, що дозволяє йому забезпечити виконання рішення суду про стягнення аліментів шляхом відрахування з його щомісячного доходу, вимога про зняття арешту майна є обґрунтованою.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 28.03.2025 року матеріали скарги передано за підсудністю до Октябрського районного суду м.Полтави.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 12 травня 2025 року відкрито провадження по скарзі, витребувано з Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копії матеріалів виконавчого провадження № 53114285.

Від головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шкурупій О.Ю. до суду надійшов відзив на скаргу, в якій вказує, що на виконанні у Київському ВДВС у місті Полтаві перебуває виконавче провадження № 53114285 з виконання виконавчого листа № 554/6591/16-ц від 13.12.2016 виданого Октябрським районним судом м.Полтави про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 1000 грн. щомісячно. Виконавче провадження відкрито 13.12.2016. Постановою державного виконавця Тихонова О.О. від 03.03.2018 року накладено арешт на все майно боржника. Згідно листа відділу ДВС від 19.03.2025 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Зазначає, що на момент винесення державним виконавцем постанови про арешт майна боржника, а також на момент звернення представника боржника до державного виконавця із заявою про зняття арешту з майна, у розпорядженні державного виконавця були відсутні відомості про те, що виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. Також вказує, що Київський ВДВС у м.Полтаві не може бути відповідачем у категоріях справ за позовами про звільнення майна з-під арешту, що виснувала ВП ВСУ у постановах № 905/386/18 від 26.11.2019, №554/8004/16 від 05.05.2020, № 174/474/17 від 07.04.2021, № 359/3609/19 від 07.12.2022. Вважає, що арешт накладено згідно вимог чинного законодавства, а боржник не доводить в чому саме незаконність дій державного виконавця щодо накладення арешту на майно. Прохав відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання боржник ОСОБА_1 не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримав.

Представник Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, у відзиві на скаргу прохав розглядати справу без його участі та відмовити у повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду скарги (а.с.28).

Відповідно до частини 2 статті 450 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність осіб, які у судове засідання не з`явилися, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали скарги та виконавчого провадження, дійшов до висновку про задоволення скарги, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в провадженні Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 53114285 з примусового виконання рішення Октябрського районного суду м.Полтави № 554/6591/16ц від 13.12.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 15.08.2016 року і до досягнення дітьми повноліття

Виконавче провадження № 53114285 відкрито постановою державного виконавця Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області від 13.12.2016 (а.с.38).

Постановою старшого державного виконавця Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області Тихоновим О.О. від 03.03.2018 року накладено арешт на все майно боржника з метою повного та своєчасного виконання рішення суду (а.с.39-40).

На заяву ОСОБА_1 від 28.02.2025 року начальник Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міщанін О. повідомив, що заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 53114285 станом на 01.03.2018 року становила 19000 грн. Постановою від 03.03.2018 року накладено арешт на майно боржника. Посилаючись на норси ч.4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», вказав, що підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні (а.с.12-13).

З повідомлення начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міщаніна О. від 19.03.2025 року слідує, що заборгованість по виконавчому провадженню № 53114285 станом на 19.03.2025 року відсутня (а.с.41).

Також судом встановлено, що постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. у ВП № 53114285 від 28.03.2024 скасовано заходи примусового виконання (а.с.9).

Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. у ВП № 53114285 від 28.03.2024 знято арешт з коштів, оскільки заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с.10).

З постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.03.2025 року у ВП № 53114285, винесеної державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф., слідує, що боржник отримує дохід у ГУ ПФУ в Полтавській області (а.с.11).

Згідно зі статтею 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадежння» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника або про опис та арешт майна боржника. Постанова про арешт майна боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно п.7 ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Порядок стягнення аліментів визначений ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження».

Зі змісту ч.2 цієї статті вбачається, що стягнення може бути звернено на майно боржника у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів понад три місяці.

Тобто правовою підставою для звернення стягнення на майно боржника є існування в нього заборгованості по несплаті аліментів, яка утворилась за період не менше 3 місяців.

Між тим, матеріалами справи доводиться та не заперечується учасниками виконавчого провадження, що боржником станом на 19.03.2025 року було повністю погашено існуючу заборгованість по аліментам.

Також про відсутність заборгованості зі сплати аліментів свідчать постанови державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. у ВП № 53114285 від 28.03.2024 про скасування заходів примусового виконання та від 28.03.2024 про зняття арешту з коштів, у зв`язку із відсутністю заборгованості зі сплати аліментів.

Питання зняття арешту урегульовано положеннями ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», які містить вказівку про необхідність існування інших способів для забезпечення виконання судового рішення, аніж звернення стягнення на майно боржника.

Обґрунтовуючи підстави скарги, боржника зазначав, що заборгованість зі сплати аліментів погашена, він є ветераном війни та отримує регулярні виплати (пенсію) в ГУ ПФУ у Полтавській області, що слідує також і з постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.03.2025 року у ВП № 53114285, з якої відповідно стягуються аліменти, тому вважає, що такі виплати можуть забезпечити виконання зобов`язань за сплати аліментів.

За наведених обставин, враховуючи особливі обставини скаржника, суд погоджується з доводами скарги про те, що виконання рішення про стягнення аліментів, як періодичних платежів, продовжує бути забезпеченим наявністю у боржника стабільних доходів (пенсійних виплат), що свідчить про його можливість виконувати рішення суду.

При цьому, судом враховується, що застосування державним виконавцем таких обмежуючих права власності заходів як арешт всього належного боржнику майна, з урахуванням розміру щомісячних аліментних платежів та відсутності заборгованості по аліментам на даний час, може свідчити про порушення балансу прав та інтересів учасників виконавчого провадження та призвести до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання "справедливого балансу" в питаннях втручання в майнові права мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи власника майна, наявність легітимної мети такого втручання.

Таким чином, враховуючи, що у боржника відсутня заборгованість зі сплати аліментів і останній не вчиняє жодних дій та не допускає протиправної бездіяльності в питанні сплати аліментів, суд дійшов висновку, що втручання в майнові права боржника у вигляді обмеження його у праві володіння та розпорядженні належним йому майном не відповідає критерію пропорційності та не є виправданим, оскільки порушує баланс між суспільним інтересом у вигляді забезпечення належного виконання судового рішення та втручанням в майнові права боржника, а тому вважає, що наявні підстави для визнання неправомірною бездіяльності начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міщаніна О. щодо невжиття заходів для скасування арешту, накладеного постановою від 03.03.2018 року в рамках виконавчого провадження № 53114285 з примусового виконання виконавчого листа № 554/6591/16-ц на все його майно, та зобов`язання останнього зняти арешт з всього рухомого та нерухомого майна, що належить боржнику ОСОБА_1 , накладений постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Тихоновим О.О. від 03.03.2018 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 53114285.

Доводи відзиву що арешт був накладений правомірно, а тому відсутні підстави для його скасування судом спростовуються, оскільки предметом оскарження є не законність постанови про арешт майна, а бездіяльність щодо не зняття арешту за заявою боржника. Також суд критично оцінює заперечення щодо неналежного відповідача у справі, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, а не з позовом про звільнення майна з-під арешту.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги.

З огляду на вищевикладене, скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України,суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міщаніна О. щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , накладеного постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Тихоновим О.О. від 03.03.2018 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 53114285.

Зобов`язати начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міщаніна О. зняти арешт з всього рухомого та нерухомого майна, що належить боржнику ОСОБА_1 , накладений постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Тихоновим О.О. від 03.03.2018 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 53114285.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Суддя Л.І.Савченко