Справа № 524/1691/25
Провадження №2-о/524/138/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025 року

Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі:

головуючого судді Ковальчук Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Воблікової І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 (далі заявник, ОСОБА_1 ), в інтересах якої діє представник адвокат Дятлова М. В., звернулася до суду із зазначеною заявою, у якій просила встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти 24 жовтня 2024 року, проживали однією сім`єю в період часу з 28 червня 2019 року до 13 серпня 2024 року.

Вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_4 з червня 2019 року, як чоловік та дружина, у належній їй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Шлюб не реєстрували, оскільки не вбачали в цьому потреби. За час проживання як чоловік та дружина мали спільний побут, бюджет, разом купували предмети домашнього вжитку, організовували спільне дозвілля, всі свята проводили в колі рідних і друзів, які були обізнані про те, що вони проживають разом. 13 серпня 2024 року ОСОБА_4 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 за загальною мобілізацією до військової частини. 26 жовтня 2024 року ОСОБА_1 було повідомлено про те, що солдат ОСОБА_4 , виконуючи бойове завдання поблизу населеного пункту Новоіванівка Суджанського району Курської області рф, зник безвісти 24 жовтня 2024 року. Оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не зареєстрували шлюб, вона не може в повному обсязі реалізувати свої права, зокрема, належним чином комунікувати з органами військового управління, подавати заяви до уповноважених органів щодо розшуку ОСОБА_4 та ініціювати питання виплати грошових коштів, а тому вимушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання як чоловік та дружина.

Факт спільного проживання з ОСОБА_4 , за доводами заявника, підтверджується: актом про встановлення фактичного місця проживання ОСОБА_4 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , спільними фотографіями, скріншотами переписки, скріншотами листування, випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 , показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Ухвалою від 10 березня 2025 року суд відкрив провадження у справі та призначив судове засідання для розгляду справи по суті.

Заявник та її представник, заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали вимоги заяви та просили її задовольнити, також додатково пояснили суду, що основною метою встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 є саме реалізація можливості звернення до відповідних державних органів з метою розшуку зниклого безвісти ОСОБА_4 , оскільки її теперішній статус такі можливості обмежує, його мати в силу похилого віку не здатна цього робити, а його син сам не ініціює таких звернень.

Залучений за ініціативою суду в якості заінтересованої особи ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що дізнався про зникнення безвісти батька від ОСОБА_1 , яка попросила його здати ДНК тест для можливості проведення ідентифікації особи. Також повідомив, що йому нічого не відомо про їх відносини, оскільки з батьком він не спілкується з п`яти років, у дорослому віці випадково зустрічав його два-три рази, але не спілкувався, оскільки припускає, що останній його не впізнав. При цьому ОСОБА_3 не підтримав, і не заперечив проти задоволення заяви ОСОБА_1 .

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлено належним чином. У поясненнях просив залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 у зв`язку з наявністю спору про право. Зазначив, що у заявниці фактично виник спір, зокрема, з органом, який призначає та виплачує відповідну допомогу, який заперечує проти такого факту, що виключає можливість розгляду поданої заяви в порядку окремого провадження. Розгляд справи просив проводити без його участі.

Суд наведені доводи Міністерства оборони України вважає необґрунтованими, оскільки виходить із того, що між ОСОБА_1 та цим міністерством не може бути спору про право, зокрема щодо отримання грошової допомоги. Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21.

Згідно з частиною першою статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За правилами пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25 травня 1998 року, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд установив, що рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука від 26 червня 2006 року народження шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 розірвано (а.с. 12).

Відповідно до довідки №5/14570 від 29 серпня 2024 року, виданої начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 ОСОБА_1 , її чоловік солдат ОСОБА_4 , 1985 року народження, дійсно з 13 серпня 2024 року був призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 за загальною мобілізацією відповідно до Указу Президента України № 272/2024 від 06 травня 2024 року «Про проведення загальної мобілізації» до ВЧ НОМЕР_1 (а. с. 12).

ОСОБА_1 надійшло сповіщення № 161 про те, що її цивільний чоловік солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 , під час виконання бойового завдання поблизу АДРЕСА_2 російської федерації зник безвісти 24 жовтня 2024 року (а. с. 13).

У доповіді за фактом зникнення безвісти на полі бою солдата призваного за мобілізацією ОСОБА_4 у графі «Родичі» ОСОБА_1 вказана цивільною дружиною (а. с. 17).

У заяві про встановлення факту та в судовому засіданні заявник стверджує, що проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 у належній їй квартирі за адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_1 .

Як убачається з Акта про встановлення фактичного місця проживання № 283 від 20 грудня 2024 року ОСОБА_4 дійсно проживав без реєстрації з 28 червня 2019 року по 13 серпня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 18)

Окрім того, заявник зазначила, що під час несення військової служби ОСОБА_4 здійснював на її картковий рахунок грошові перекази з метою матеріального забезпечення сім`ї. Також вони разом піклувалися про його матір похилого віку ОСОБА_2 .

З виписки по рахунку № НОМЕР_3 за період із 22 вересня 2024 року по 09 жовтня 2024 року вбачається, що 09 жовтня 2024 року ОСОБА_10 здійснював переказ на її картку у сумі 10000,00 грн. Окрім того, ОСОБА_1 22 вересня 2024 року та 09 жовтня 2024 здійснювала перекази на картку ОСОБА_11 , а отже доводи заявниці знайшли своє підтвердження у наданих до матеріалів заяви документах (а. с. 19).

Також, до матеріалів заяви ОСОБА_1 долучила спільні фото та скріншоти переписки з ОСОБА_4 (а. с. 21-34).

У судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вказали, що дійсно ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживали разом як родина в квартирі останньої з 2019 року; мали між собою гарні стосунки; вели спільний побут; разом доглядали за дитиною заявниці, з якою ОСОБА_4 мав гарні відносини, купував їй речі та вважав своєю донькою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц зазначено, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таке узгоджується з також із правовими висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц, та Верховним Судом у постановах від 09 січня 2020 року у справі № 186/421/17; від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 та від 01 вересня 2021 року у справі № 523/9720/17.

Зі змісту статті 76 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги, та зокрема можуть бути встановлені на підставі письмових доказів.

Частинами першоютретьою статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що обставини, повідомлені заявником, знайшли своє належне підтвердження під час судового розгляду справи, а тому наявні підстави для задоволення заяви про встановлення юридичного факту.

В силу вимог частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись статтями 2, 3, 10, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти 24 жовтня 2024 року, проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу у період часу з 28 червня 2019 року до 13 серпня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. М. Ковальчук