єдиний унікальний номер справи 531/756/25
номер провадження 2/531/475/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року місто Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді Попова М.С.,

за участі секретаря судового засідання Клименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Карлівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою, у якій просять визнати за ними право власності за кожним на частку в праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом як за дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дітьми померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шубою А.Ф. заведена спадкова справа №15/2022 в спадковому реєстрі №69165036. Спадкодавець був зареєстрований та мешкав на день смерті в АДРЕСА_1 . За життя померлий не скористався своїм правом, та не склав заповіт, яким би визначив спадкоємців свого майна. Тож, спадкоємцями на майно померлого за законом є позивачі- дочка та син померлого. Інших спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України, немає. 07.01.2025 позивачі звернулися до нотаріуса із заявою про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом на майно померлого батька, а саме: по частці кожному в праві власності на квартиру АДРЕСА_2 . На вселення у вищезазначену квартиру померлий отримав ордер №2440. 24.02.1987 року батько позивачів зареєстрував своє місце проживання в квартирі, що підтверджується відомостями із паспорта померлого, вселився в житло і прожив в ньому до моменту своєї смерті. Відповідно до довідки, виданої приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 05.07.2023 року за №7088, реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 , не проводилась. Спадкоємцями не подано приватному нотаріусу Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шубі А.Ф. правовстановлюючого документа на вищевказану квартиру померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , тому нотаріус повідомила позивачів про неможливість переоформити в нотаріальному порядку спадкові права після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 на частку квартири АДРЕСА_2 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, в зв`язку з чим була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивачі в судове засідання не з`явилися. Від них мається письмова заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, суду надано письмову заяву, у якій, просять справу розглянути без участі уповноваженого представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 47 Конституції України гарантовано, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

В силу ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дітьми померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 25.04.1981, свідоцтво про шлюб позивачки, яким підтверджено зміну прізвища на « ОСОБА_4 » та свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 19.10.1985 р.) (а.с.6,7,10).

У віці 63 років ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що 29.11.2021 р. зроблено відповідний запис за №439 Карлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , видане 29.11.2021 р. Карлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с.11).

За життя померлий не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст.1234,1235 Цивільного кодексу України та не склав заповіт, яким би призначив спадкоємців свого майна.

Спадкоємцями на майно померлого за законом є позивачі- син та дочка ОСОБА_3 . Інших спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України, немає.

07.01.2025 позивачі звернулися до нотаріуса із заявою про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом на майно померлого батька, а саме: по частці кожному в праві власності на квартиру АДРЕСА_2 .

24.02.1987 року батько позивачів зареєстрував своє місце проживання в квартирі, що підтверджується відомостями із паспорта померлого, вселився в житло і прожив в ньому до моменту своєї смерті (а.с.22-23).

Відповідно до довідки, виданої приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 05.07.2023 року за №7088, реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 , не проводилась (а.с.13).

Спадкоємцями не подано приватному нотаріусу Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шубі А.Ф. правовстановлюючого документа на вищевказану квартиру померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , тому нотаріус повідомила позивачів про неможливість переоформити в нотаріальному порядку спадкові права після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 на частку квартири АДРЕСА_2 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, в зв`язку з чим була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.21).

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Ордер на квартиру документ, який дозволяє заселитися в нерухомість державного житлового фонду. Згідно з правилами, описаними в Постанові №470-84-п РАДИ МІНІСТРІВ УКРАЇНСЬКОЇ РСР І УКРАЇНСЬКОЇ РЕСПУБЛІКАНСЬКОЇ РАДИ ПРОФЕСІЙНИХ СПІЛОК від 11 грудня 1984 р. N 470 Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР ордер видається виключно на вільний будинок або квартиру.

П.69 Постанови визначає, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Виконавчим комітетом міської ради народних депутатів м.Карлівка ОСОБА_3 було видано ордер №2440, на підставі рішення виконкому №4 від 21.01.1986, на вселення сім`єю з чотирьох чоловік (а.с.12).

В подальшому на підставі вказаного ордеру ОСОБА_3 з сім`єю, до складу якої увійшли і позивачі по справі ( ОСОБА_5 , ОСОБА_2 ), фактично були заселені в дану квартиру АДРЕСА_2 та в подальшому використовували її для свого проживання.

Відповідно до частини 1 статті 64 Житлового кодексу України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Стаття 65 Житлового кодексу України передбачає, що наймач може за письмовою згодою всіх членів родини, які з ним проживають, вселити в займане ним приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

На вселення до батьків їхніх неповнолітніх дітей вищевказаної згоди не потрібно.

Особи, яких вселили в житлове приміщення як членів сім`ї наймача, набувають таких же прав на користування житловим приміщенням, як і інші члени сім`ї, якщо не було письмової домовленості про інше.

Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

ОСОБА_3 з 1987 до 26.11.2021 року (до дня своєї смерті) був зареєстрований та проживав у квартирі АДРЕСА_2 , однак не встиг скористатися своїм правом, підготувати усі необхідні документи та звернутись до компетентних органів із заявою про приватизацію даної квартири. Суду не було надано належні та допустимі докази на підтвердження відсутності чи втрати такого права у ОСОБА_3 . Відповідачем не подано відзив на позов, не надано заперечень щодо викладених обставин справи.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) неодноразово зазначав, що тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це стосується й випадків, коли особа проживає в житлі на підставі ордера, оскільки тривале проживання та зв`язки з цим місцем проживання є важливішими факторами, ніж правовий статус проживання.

На даний час, у позивачів існують перешкоди щодо підтвердження відповідними правовстановлюючими документами права власності спадкодавця ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2 , що стало підставою відмови нотаріусом в оформленні права на спадщину та видачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідоцтв про право на спадщину за законом на спірну квартиру, по частці у праві власності кожному.

Суд вважає, що оскільки спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є позивачами по справі, у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , але належним чином не можуть оформити свої спадкові права за відсутності правовстановлюючого документу на спірну квартиру, в якій спадкодавець за життя був зареєстрований та яка була місцем його постійного проживання з 1987 року до моменту його смерті, право власності спадкоємців на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання.

Отже, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності за кожним з позивачів на частину спірної квартири в порядку спадкування після смерті батька та задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 15, 19, 79, 81, 263, 265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Карлівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) право власності на 1/2 частку у праві власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) право власності на 1/2 частку у праві власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С.Попов