Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2025 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Гришка О.Я., за участі секретаря судового засідання Федорини А.А., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоожицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, треті особи: ОСОБА_2 , Лубенська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до Новоожицької селищної ради Лубенського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_3 . На час своєї смерті вона мала спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами та приватизованої присадибної земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,13 га, а також інше спадкове майно. За життя, 25.05.2011 ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно позивачу ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що крім нього потенційним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є її донька, ОСОБА_2 , яка є матір`ю позивача. Позивач стверджує, що він був впевнений, що спадщину після померлої ОСОБА_3 буде оформляти на себе спадкоємець першої черги за законом, донька померлої - ОСОБА_2 , яка весь час запевняла його в цьому. До серпня 2024 року позивачу ОСОБА_1 не було відомо про існування заповіту ОСОБА_3 , про його наявність позивача повідомила його мати ОСОБА_2 .

Позивач вказує, що на час виявлення заповіту він перебував в Естонській Республіці, куди вибув 27 січня 2022 року. Після цього він постійно та безвиїзно проживав та працював в Естонії, місто Таллінн. Дізнавшись про наявність заповіту та про відсутність оформлення спадщини ОСОБА_1 оформив в Естонській Республіці 05.12.2024 заяву про прийняття спадщини з офіційним перекладом з естонської мови, переслав її в Україну та через представника передав в Лубенську державну нотаріальну контору, з метою подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої ОСОБА_3 . На цю заяву отримав відмову у вигляді постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Позивач вважає, що відведений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки не знав про заповіт, а коли дізнався про існування заповіту, то вже збіг відведений законом шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини.

Посилаючись на вищевикладені обставини позивач ОСОБА_1 просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном три місяці.

У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав заяву, в якій просив розглянути справу без участі сторони позивача, вказав, що позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, вказала, що не заперечує проти задоволення позову.

Від представника третьої особи Лубенської державної нотаріальної контори до суду надійшов лист про розгляд справи без участі представника.

Суд вирішив за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи, керуючись при цьому ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с. 32).

На день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На час її смерті та протягом шести місяців після смерті ОСОБА_3 в будинку за вказаною адресою ніхто не був зареєстрованим і не проживав (а.с. 11).

З Інформаційної довідки зі спадкового реєстру вбачається, що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заведена, інформація про спадкові договори відсутня (а.с. 60).

Згідно заповіту, який посвідчений 25.05.2011 секретарем Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області Ковальовим О.О., ОСОБА_3 на випадок своєї смерті все своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с. 12, 61).

05.12.2024 позивач в Естонській Республіці оформив заяву до компетентних органів України про прийняття спадщини з офіційним перекладом з естонської мови (а.с. 13-14).

Лубенською державою нотаріальною конторою 29.01.2025 було відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно померлої ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 27).

Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Позивач у позовній заяві вказує, що причиною пропуску ним строку звернення з заявою про прийняття спадщини є його необізнаність про наявність заповіту спадкодавця на його ім`я.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку № 296/5).

Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Суду не надані докази того, що нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування вживали яких-небудь заходів для інформування позивача про наявність заповіту спадкодавця на його ім`я.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк звернення з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, тому, позовна заява ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає задоволенню.

Такі висновки узгоджуються з висновками, які викладені у постановах Верховного Суду від 21.09.2020 року у справі № 130/2517/18, від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц.

Керуючись ст. 1223, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області (місцезнаходження: вул. Центральна, 4, сел. Новооржицьке, Лубенський район, Полтавська область, ), треті особи: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), Лубенська державна нотаріальна контора (місцезнаходження: площа Вокзальна, 7, м. Лубни, Полтавська область, ), про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини- задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя