23.05.2025 Єдиний унікальний номер 205/7351/25
Провадження № 2-з/205/422/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

23 травня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацкого районного суду міста Дніпра Терещенко Т.П., ознайомившись із заявою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Климася Юрія Івановича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, про стягнення суми боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2025 року представником заявника ОСОБА_3 було подано до суду вищевказану заяву, в обґрунтування якої зазначено, що 15 липня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений договір позики у формі розписки за умовами якого було передано грошові кошти в сумі 7 000 доларів США на строк до 15 січня 2024 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла і після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась з частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а також квартир за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Після смерті ОСОБА_4 за заявою дочки спадкодавця ОСОБА_2 . Другою Дніпровською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №528/2024. Вказує, що дізнавшись про смерть ОСОБА_4 , ОСОБА_1 звернулась до спадкоємиці з вимогою про повернення вищевказаного боргу. 04 лютого 2025 року ОСОБА_2 отрималасвідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно, отже вона є його власником. Вважає, що забезпечення судом позову значно зменшить ризик невиконання рішення суду в разі задоволення позову. Крім того, посилається на існування підстав припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. У зв`язку з вищевказаним, просив суд заборонити державним реєстраторам здійснення реєстрації відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: 43/100 частин квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; квартир за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, заява про забезпечення позову розглядається без участі сторін у справі.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частинами 1 і 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Верховний Суд у постанові від 24 лютого 2021 року у справі № 755/5333/20, вказав що звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник повинен не лише навести, але й довести наявність підстав для вжиття заходів забезпечення цивільного позову, а також спроможну вірогідність саме таких обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 вказала, що особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому, важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Крім того, як зазначив Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц, саме лише посилання на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення не являється основою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Таким чином, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі, зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Тобто в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Вивчивши доводи заяви суддя зазначає, щозі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається обґрунтування необхідності накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснення судом, зокрема, з урахуванням співмірності та співвідношенням прав (інтересів), про захист яких просить заявник, та інтересів інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суддя зазначає, що до заяви про забезпечення позову не надано доказів здійснення наміру відповідачем відчуження майна.

Також суддя вважає, що представником заявника належним чином не обґрунтовано і не доведено припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання ймовірного майбутнього судового рішення на користь заявника в рамках розгляду позову, оскільки, конкретних доказів неправомірності дій та/або вчинення дій спрямованих на відчуження вказаного у заяві нерухомого майна з боку відповідача суду не надано, а долучені до матеріалів заяви докази, на думку судді, не є достатніми доказами тверджень, які викладені в заяві про забезпечення позову.

Суддя звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Разом з тим, позивачем заявлені позовні вимоги до відповідача щодо стягнення суми боргу кредитором спадкодавця у розмірі 7 000 доларів США, а заходи забезпечення позову представник заявника просить застосувати на все нерухоме майно відповідача, успадковане нею від спадкодавця ОСОБА_4 , яке складається з двох квартир та частки квартири, які знаходяться у місті Дніпрі, що вже свідчить про відсутність співмірності із заявленими вимогами.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Крім того, в заяві про забезпечення позову не наведено вмотивованого обґрунтування, що невжиття такого заходу ускладнить або унеможливить виконання рішення суду; не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний захід забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано доказів того, що не вжиття вказаного виду забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Враховуючи викладене, беручи до уваги наведені норми процесуального законодавства, оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням наведених вище критеріїв, а також з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, в зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-153, 258, 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Климася Юрія Івановича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, про стягнення суми боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.П. Терещенко

.