Справа № 309/1088/25
Провадження № 2-о/309/77/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого судді Довжанин М.М.

за участю секретаря Драб Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст справу за заявою ОСОБА_1 ; заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Гелеван Сергій Іванович про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності їй свідоцтва про право власності на житловий будинок та свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Заявлені вимоги вмотивовані тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.12.1999 року заявниця є власницею житлового будинку в 1/4 частці, що розташований в АДРЕСА_1 та відповідно до свідоцтва про право власності від 11.11.1999 року вона є співвласницею цього ж будинку разом із заінтересованими особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в 3/4 частках.

Нещодавно заявниця та заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Гелеван С.І. з приводу укладення договору про відчуження даного житлового будинку. Однак при підготовці документів нотаріусом було виявлено розбіжності у правовстановлюючих документах на майно та паспортних даних заявниці. Так, у свідоцтві про право приватної власності від 11.11.1999 року невірно вказано її прізвище « ОСОБА_4 », хоча повинно бути зазначено « ОСОБА_5 », оскільки до дати видачі даного свідоцтва 22.02.1992 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_3 та після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище « ОСОБА_5 », що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 22.02.1992 року. Дошлюбним прізвищем заявниці було « ОСОБА_6 ». Також у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 22.12.1999 року помилково вказано прізвище заявниці « ОСОБА_6 », хоча станом на дату видачі вказаного свідоцтва прізвище заявниці було « ОСОБА_5 » після укладення шлюбу 22.02.1992 року.

Через вказані розбіжності у документах заявниця не може розпорядитися належним їй на праві власності майном і нотаріусом було рекомендовано їй звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту.

Встановлення даного факту для заявниці має юридичне значення, оскільки від цього факту породжуються юридичні наслідки, від яких залежить встановлення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У зв`язку з цим вона змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності заявника. Вимоги, викладені в заяві, підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, проти задоволення заяви не заперечив.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, проти задоволення заяви не заперечив.

Заінтересована особа приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Гелеван С.І. в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, проти задоволення заяви не заперечив.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін, без фіксування судового процесу.

Дослідивши подані заявницею документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.12.1999 року заявниця є власницею 1/4 житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно з свідоцтвом про право власності від 11.11.1999 року вказаний житловий будинок належить в 3/4 частці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.6-7).

Після укладення шлюбу з ОСОБА_7 22.02.1992 року заявниця змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_5 » і відповідно отримала паспорт громадянина України як « ОСОБА_1 » (а.с.10-11).

Однак в свідоцтві про право власності на будинок заявниця зазначена як « ОСОБА_8 », в свідоцтві про право на спадщину за заповітом заявниця зазначена як « ОСОБА_9 », натомість згідно з документами, що підтверджують особу, зокрема паспортом громадянина України та карткою платника податків вона значиться як « ОСОБА_1 » .

Частина 1 статті 293 ЦПК України передбачає, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що відповідно до ст.255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто він них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно з п.12 вказаної Постанови Пленуму при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, а саме від його встановлення залежить можливість власника розпоряджатися належним йому майном, окрім того, іншого порядку встановлення юридичного факту немає.

Судові витрати відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.12,13,77,81,259,263-265,268,293,294,315-319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканці АДРЕСА_2 правовстановлючих документів:

- свідоцтва від 11.11.1999 року про право власності на 3/4 житлового будинку АДРЕСА_1 , виданого на підставі рішення виконавчого комітету Хустської міської ради №495 від 27.10.1999 року, на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.12.1999 року, виданого державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори, зареєстрованого реєстрі за №10816 (спадкова справа №408/99) на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , з надвірними спорудами, виданого на ім`я ОСОБА_9 .

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд , а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.