Справа № 308/7111/25
У Х В А Л А

про скасування судового наказу

26.05.2025 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 03.04.2025 у справі №308/4532/25 за заявою комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,

В С Т А Н О В И В:

03.04.2025 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі №308/4532/25 видано судовий наказ, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 01.03.2025 у розмірі 6549,86 грн та судового збору у розмірі 302,80 грн.

23.05.2025 боржником ОСОБА_1 до суду подано заяву про скасування вказаного наказу, в обґрунтування якої посилається на те, що КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» у заяві до суду вказано адресу (м. Ужгород, вул. Собранецька, 146), яка не є адресою надання послуг та не використовувалася останніми роками. Водночас стягувач мав актуальні відомості про адресу надання послуг ( АДРЕСА_1 ), де складено особовий рахунок та здійснювалися оплати. Стягувач також зазначив, що інформація про його e-mail відсутня, хоча він є в договорі, що призвело до неналежного повідомлення, позбавивши його можливості оскаржити наказ. Отримавши номер поштового відправлення №91, з`ясувалося, що повідомлення з 16.04.2025 по 29.04.2025 перебувало у ВПЗ 88017 м. Ужгород, але йому була невідома обставина «невдала спроба вручення» 18.04.2025. 22.04.2025 він звертався до ВПЗ 88017 із заявою до керівника про надання інформації щодо відправлень, але працівники відділення відмовилися її прийняти, що зафіксовано на відео та викладено у скарзі. Це підтверджує неналежне повідомлення про судовий наказ.

Крім того, боржник зауважує, що у заяві стягувача вказано, що абоненту ОСОБА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , хоча в договорі таких даних немає, що є невідповідністю даних абонента. Це порушує ст. 165 ЦПК України (вимоги до змісту заяви) та вводить в оману щодо особи споживача. У його договорі не проставлено номер, тоді як у заяві стягувача номер вказано, що є невідповідністю даних, що порушує ст. 165 ЦПК України (вимоги до заяви). Розрахунок боргу за особовим рахунком № НОМЕР_1 (стор. 3 заяви стягувача) містить недостовірні дані, що не відповідають виставленим рахункам, показанням лічильника, вартості абонплати та тарифу, що порушує ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (вимоги до обґрунтованості нарахувань) і є підставою для оскарження. У судовому наказі відсутня інформація про дату набрання законної сили, пред`явлення до виконання та видачі судового наказу стягувачу, що порушує ст. 167 ЦПК України (вимоги до змісту наказу) і робить наказ недійсним. Стягувач 17.06.2024 та 07.10.2024 самовільно увійшов на територію ОСББ, перекрив водопостачання та демонтував лічильник без його присутності чи дозволу, що підтверджується актом та відповіддю ОСББ, що порушує ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (порядок демонтажу) та ст. 3 ЦК України (принцип добросовісності).

Виходячи з вищеописаних обставин відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, строк для подання заяви про скасування судового наказу (15 днів, ч. 1 ст. 170 ЦПК України) обчислюється з моменту вручення. Оскільки вручення не відбулося, строк не розпочався.

Вказує, що раніше ним вже подавалася заява про скасування судового наказу, однак ухвалою суду від 10.04.2025 у справі №308/5065/25 її було повернуто без розгляду через формальні недоліки. Справжня заява оформлена відповідно до вимог ЦПК України.

12.05.2025 ним подано клопотання про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу (вих. №529130-2), зареєстроване в канцелярії суду.

Боржник не погоджується із вимогами стягувача, оскільки послуги надавалися неналежної якості або не надавалися, нарахування необґрунтовані, договірні умови порушувалися. Стягувач порушив ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (досудовий порядок), ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (обґрунтованість нарахувань), ст. 20 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» (якість послуг) та ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (самовільний демонтаж лічильника). Вимоги вважає необґрунтованими.

Розглянувши вказану заяву про скасування судового наказу та дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне скасувати судовий наказ, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Подана заява про скасування судового наказу відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Вважаю, що наведені боржником доводи про скасування судового наказу, а також додані до заяви документи спростовують посилання стягувача щодо безспірності заявлених вимог.

За таких обставин, оскільки боржник заперечує проти вимог стягувача, на час розгляду даної заяви відсутні підстави для її повернення, приходжу до висновку, що вимога про скасування судового наказу є такою, що підлягає до задоволення.

Згідно з клопотанням про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу від 12.05.2025 боржник просить поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу від у справі №308/4532/25.

Вказане клопотання мотивовано тим, що станом на 09.05.2025 йому не було вручено копію судового наказу та доданих до нього документів у порядку, передбаченому ст. 169 ЦПК України (рекомендованим листом із повідомленням про вручення або особисто під розписку). Про існування судового наказу він дізнався 09.04.2025 випадково через Єдиний державний реєстр судових рішень, що не є належним повідомленням, а не від суду чи стягувача, як передбачено ч. 1 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, строк для подання заяви про скасування судового наказу (15 днів, ч. 1 ст. 170 ЦПК України) обчислюється з моменту вручення. Оскільки вручення не відбулося, строк не розпочався. Зауважує, що 22.04.2025 він намагався з`ясувати у ВПЗ 88017, чи надсилалися матеріали суду. Запит не прийняли, він подав скаргу. Звертає увагу, що 09.04.2025 він подав заяву (справа № 308/5065/25), не вказавши електронний кабінет, але ухвалою від 14.04.2025 (провадження № 2-с/308/47/25) її повернуто через несплату судового збору. 22.04.2025 він подав заяву (справа №308/5663/25), вказавши електронний кабінет і просячи надсилати документи через нього на а/с №50А та . Суд не надіслав документів через кабінет, порушуючи ст. 169 ЦПК України, що ускладнило реагування. Ухвалою від 05.05.2025 (провадження №2-с/308/53/25) заяву повернуто через несплату судового збору. Разом з тим, 12.05.2025 він подав клопотання про надання копії судового наказу.

Згідно з приписами ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Частиною 2 ст. 171 ЦПК України передбачено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

При цьому процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Розглянувши матеріали справи та вивчивши доводи клопотанням про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу, виходячи із встановлених обставини, вважаю за необхідне визнати причини пропуску боржником строку для подання заяви про скасування судового наказу поважними, а відтак, поновити відповідний строк.

При цьому стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Керуючись ст. 170, 171 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування судового наказу, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 03.04.2025 у справі №308/4532/25 за заявою комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Заяву про скасування судового наказу - задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 03.04.2025 у справі №308/4532/25 за заявою комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 01.03.2025 у розмірі 6549,86 грн та судового збору у розмірі 302,80 грн.

Роз`яснити стягувачу, що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.М. Світлик