УХВАЛА

23 травня 2025 року

м. Київ

справа № 760/2567/20

провадження № 61-4853ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

14 квітня 2025 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Романцова Т. В. через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року у вказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 25 квітня 2025 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Романцова Т. В. надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу у новій редакції, доказ сплати судового збору, а також клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

У поданому клопотанні адвокат Романцова Т. В. вказує, щорозгляд справи Київським апеляційним судом проводився за відсутності позивача та його представника, копію постанови суду апеляційної інстанції від 26 вересня 2024 року ОСОБА_1 та його представник засобами поштового зв'язку не отримували, через особистий кабінет в Електронному суді зазначена постанова також не надходила. Зазначає, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду представник ОСОБА_1 отримав лише 14 березня 2025 року в приміщенні Солом'янського районного суду м. Києва на підставі заяви, що підтверджується відповідною розпискою.

Представник заявника зауважує, що постанову апеляційного суду було надіслано представникам позивача лише 10 жовтня 2024 року і виключно на адресу електронної пошти з назвою ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не використовується адвокатським об'єднанням «АЛТЕКСА», оскільки офіційна електронна пошта іменується як ІНФОРМАЦІЯ_2. Вважає, що таке надсилання постанови на електронну адресу не може вважатись належним врученням особі судового рішення в розумінні статті 272 ЦПК України, а є лише додатковим засобом зв'язку та не звільняє суд обов'язку виконувати вимоги закону.

Також адвокат Романцова Т. В. вказує, що інших документів, окрім долучених до касаційної скарги супровідного листа та звіту про направлення вихідної кореспонденції, які б підтверджували надсилання стороні позивача копії постанови Київського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року матеріали справи № 760/2567/20 не містять, що, на думку представника заявника, беззаперечно свідчить про недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України.

Проте зазначені представником заявника обставини не свідчать про недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України. Із доданих до касаційної скарги матеріалів неможливо однозначно встановити, чи був порушений апеляційним судом порядок вручення судового рішення.

В ухвалі Верховного Суду від 25 квітня 2025 року було зазначено про необхідність наведення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з наданням відповідних доказів, зокрема, довідки апеляційного суду щодо надіслання апеляційним судом на виконання вимог статті 272 ЦПК України на адресу ОСОБА_1 копії повного тексту постанови Київського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року та щодо отримання/неотримання ним копії такої постанови. Проте вказана вимога ухвали суду касаційної інстанції від 25 квітня 2025 року виконана не була.

Згідно з положеннями частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов'язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

З урахуванням наведеного, оскільки недоліки касаційної скарги з огляду на вимоги ухвали Верховного Суду від 25 квітня 2025 року в повному обсязі не усунуті, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтям 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року визнати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов