Справа №403/293/25 провадження № 2-н/403/40/25
У Х В А Л А

23 травня 2025 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Заявик ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.9 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

Враховуючи, що нормами Розділу ІІ ЦПК України «Наказне провадження» не передбачено залишення без руху заяви про видачу судового наказу, у разі виявлення недоліків останньої підлягають застосуванню положення ст.185 ЦПК України щодо залишення позовної заяви без руху за аналогією закону.

За змістом ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.п.4, 5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони грунтуються; перелік доказів, якими заявник обгрунтовує обставини, на яких грунтуються його вимоги.

Статтею 161 ЦПК України визначений перелік вимог, за якими судовий наказ може бути видано, в тому числі, і щодо стягнення аліментів.

Так, п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України передбачено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України (далі - СК України) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

За змістом ч.5 ст.183 СК України право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі однієї чверті має той із батьків або законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, законом визначена можливість видачі судового наказу лише за заявою того з батьків (матері або батька), разом з яким дитина проживає.

Разом з тим, жодних належних письмових доказів на підтвердження обставини проживання дочки ОСОБА_3 із заявником ОСОБА_1 , як її матір'ю, до заяви про видачу судового наказу додано не було.

Так, додана до заяви про видачу судового наказу копія витягу з Реєстру територіальної громади від 21 травня 2025 року містить виключно відомості про реєстрацію місця проживання заявника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та взагалі не містить відомостей про реєстрацію місця проживання малолітньої ОСОБА_3 за цією ж адресою, яка є адресою місця проживання її матері - заявника ОСОБА_1 ..

Додана до заяви про видачу судового наказу довідка Седнівського старостинського округу від 21 травня 2025 року за вих.№72/02-13/5 також є неналежним доказом на підтвердження місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , оскільки законодавчо визначеними повноваженнями щодо підтвердження зареєстрованого місця проживання фізичних осіб, в тому числі дітей, старости відповідних старостинських округів в межах територіальної громади не наділені.

Згідно з нормами ч.4 ст.29 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

За змістом п.5 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року за №265, батьки або інші законні представники зобов`язані задекларувати/зареєструвати місце проживання (перебування) новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження.

Отже, на підтвердження обставини проживання малолітньої дочки ОСОБА_3 разом з матір'ю ОСОБА_1 , останній необхідно додати до заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів довідку (витяг з Реєстру теритоіральної громади) про реєстрацію місця проживання дитини разом з нею за однією адресою, а у разі їх постійного проживання не за адресою реєстрації - також і копію акта обстеження умов проживання, який має містити посилання на обставини постійного проживання в житлі на законних підставах заявника ОСОБА_1 та її малолітньої дочки (включно з інформацією про початок періоду такого проживання).

При цьому усунення недоліків заяви про видачу судового наказу полягає у поданні до суду доказів спільного проживання малолітньої ОСОБА_3 разом із заявником ОСОБА_1 , перелік яких наведено у цій ухвалі вище, та який не є вичерпним.

Враховуючи необхідність виконання заявником вимог п.п.4, 5 ч.2 ст.163 ЦПК України, подана нею заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 161, 163, 185, 258, 260, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання нею копії даної ухвали.

Роз'яснити заявнику, що у разі виконання нею вимог п.п.4, 5 ч.2 ст.163 ЦПК України відповідно до ухвали суду, заява про видачу судового наказу вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Якщо заявником не будуть усунуті недоліки заяви про видачу судового наказу у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя С.Ю.Атаманова