Справа № 146/1397/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2025 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Мороза І.С.,

за участю секретаря судового засідання Баранецької О.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Томашпіль цивільну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

вимоги позивача: про поділ майна подружжя

представника відповідачки: адвокат Піпко А.М.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Томашпільського районного суду Вінницької області перебуває дана справа.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 1 травня 2025 року підготовчий розгляд справи відкладено на 19 травня 2025 року

24 вересня 2024 року представник відповідача ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року задоволено клопотання представника відповідачки та призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Вінницької торгово-промислової палати, на вирішення експертизи поставлено наступні запитання: яка ринкова вартість на час проведення експертизи, а в разі неможливості встановлення ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) на час проведення експертизи наступного майна: легковий автомобіль марки «Volkswagen Caddy» сірого кольору, 2006 року виробництва, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі /кузова НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; легковий автомобіль марки «КІА СЕЕD», чорного кольору, 2008 року виробництва, державний номерний знак НОМЕР_4 , номер шасі/кузова НОМЕР_5 , який належить на праві власності ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

18 березня 2025 року до суду надійшов висновок експерта № 14ЕІ-02/2025 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи.

24 березня 2025 року позивач ОСОБА_1 з даним висновком був ознайомлений, згідно заяви останнього Вх. № 1895/25 від 24.03.2025.

Крім цього, згідно заяви представник позивача вх. № 1835 від 20.03.2025, електронна справа була доповнена даним висновком, відтак всі учасники справи мали змогу ознайомитися з висновком експерта в «Електронному суді».

16 травня 2025 року представник позивача направив на адресу суду заяву про призначення повторної автотоварознавчої експертизи на вирішення якої поставити такі запитання: яка ринкова вартість на час проведення експертизи, а в разі неможливості встановлення ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) на час проведення експертизи наступного майна: -Легковий автомобіль марки «Volkswagen Caddy» сірого кольору, 2006 року виробництва, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі /кузова НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; -Легковий автомобіль марки «КІА СЕЕD», чорного кольору, 2008 року виробництва, державний номерний знак НОМЕР_4 , номер шасі/кузова НОМЕР_5 , який належить на праві власності ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . Клопотання обґрунтоване тим, що сторона позивача вважає, що висновок експерта №14ЕІ-02/2025 від 04.03.2025 року є такий, що суперечить іншим матеріалам справи і викликає сумніви в його правильності (в тому числі через невключення до переліку усіх необхідних відновлювальних робіт щодо автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, і навпаки, включення до переліку відновлювальних робіт тих робіт, які автомобіль KIA CEED не потребує).

В підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явилися, дане судове засідання просили провести без їх участі

Представник відповідачки в підготовчому судовому засідання заперечив проти задоволення клопотання.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку представника відповідачки щодо призначення експертизи, суд вважає, що клопотання про призначення повторної автотоварознавчої експертизи не підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2)сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Відповідно до ст. 107 ЦПК України, матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи. Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати.

Згідно з п.2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року, експерт має право відповідно до процесуального законодавства заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи. Експерт може відмовитися від проведення експертизи, якщо наданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків, а витребувані додаткові матеріали не надані.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали (ч.7ст.84ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 30 вересня 2024 року ухвалою суду призначено у справі автотоварознавчу експертизу.

18 березня 2025 року до суду надійшов висновок експерта № 14ЕІ-02/2025 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи.

24 березня 2025 року позивач ОСОБА_1 з даним висновком був ознайомлений, згідно заяви останнього Вх. № 1895/25 від 24.03.2025.

Крім цього, згідно заяви представник позивача вх. № 1835 від 20.03.2025, електронна справа була доповнена даним висновком, відтак всі учасники справи мали змогу ознайомитися з висновком експерта в «Електронному суді».

У відповідності до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. 3. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Відповідно до позиції КЦС ВС, викладеної в Ухвалі від 13.10.2021 по справі № 707/1491/21 зловживання процесуальними правами - це цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому у пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку цивільного судочинства.

Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються з видимістю реалізації законних прав особи.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою взагалі перешкоджання розгляду справи.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин. Це підтверджується постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі N 337/474/14.

Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.

Суд зазначає, що питання про проведення експертизи з заявлених у новому клопотанні питань вже було вирішено судом, експертиза була проведена та до суду надійшов відповідний висновок, з яким сторони були ознайомлені, зокрема відповідач з вказаним висновком був ознайомлений ще 24.03.2025, тому зважаючи на факт проведеної автотоварознавчої експертизи суд розцінює таке клопотання представника позивача як свідоме затягування судового процесу, крім того при вирішення питання про проведення автотоварозначої експертизи яка була заявлена 24 вересня 2024 року сторона відповідача погодилася з поставленими запитаннями та експертною установою, якій було доручено проведення експертизи.

При вирішенні клопотання судом також враховуються наступні вимоги закону.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оскаржуваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (п.1 ст.2 ЦПК України).

Саме своєчасний захист прав, свобод та інтересів осіб, що беруть участь у справі, є одним із найважливіших факторів, що визначає доступність правосуддя та ефективність його здійснення.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, в пункті 1 статті 6 зазначає, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на розгляд його справи протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 129 Конституції України на національному рівні розумні строки розгляду справи судом є однією із основних засад судочинства.

Згідно з ст.210 ЦПК України, суд має розпочати розгляд справи по суті непізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження -не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Статтею 109 ЦПК України передбачено, що в разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

З огляду на вищевикладене, на переконання суду з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про призначення повторної експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 44, 84,103, 104, 107, 252, 260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Власюка Ігоря Тимофійовича про призначення повторної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду по даній справі.

Повний текст ухвали виготовлено 22 травня 2025 року

Суддя: І. С. Мороз