Справа № 128/3216/24
провадження № 2/136/453/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Присяжного О.І.,

за участю секретаря судового засідання Мельник В.Р.,

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду міста Липовець, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій учасників справи.

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до суду з вищевказаним позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), обґрунтовуючи підставність вимог тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Позивач, будучи донькою спадкодавця, а відтак спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла після матері шляхом подачі нотаріусу заяви відповідного змісту. Утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на об`єкт нерухомого майна у вигляді житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , що увійшов до складу спадкової маси, позивач позбавлена можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане майно, у зв`язку із чим нотаріусом відмовлено у видачі на ім`я позивача свідоцтва про право на спадщину, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 02.09.2024 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом передано на розгляд за підсудністю до Липовецького районного суду Вінницької області.

01.10.2024 ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області відкрито провадження у даній справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

22.10.2024 від Липовецької міської ради надійшов лист за підписом міського голови Віктора Бичкова № 02-42/1460 від 11.10.2024 відповідно до якого просять цивільну справу розглянути без участі представника відповідача, позовні вимоги визнають у повному обсязі.

15.11.2024 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та витребувано з нотаріальної установи матеріали спадкової справи заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

10.12.2024 до суду від Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області надійшла відповідь № 2294/01-16 від 29.11.2024 відповідно до якої спадкоємці померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 до нотаріальних контор та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась.

14.04.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду.

06.05.2025 до суду через систему «Електронний суд» представником позивача подано клопотання про долучення доказів, а саме копію рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.01.2024, справа №127/37464/23.

У судове засідання позивач та відповідач, а також їхні представники не з`явилися. 19.05.2025 представником позивача подано до суду заяву про здійснення розгляду справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач у поданій до суду 22.10.2024 заяві просив цивільну справу розглянути без участі представника Липовецької міської ради.

Ураховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно й безпосередньо оцінивши зібрані в справі докази, встановив, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 19.07.1962 року (а.с. 11) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 21.07.1988 (а.с. 12).

16.09.1991 ОСОБА_2 складено заповіт, відповідно до якого належний їй жилий будинок, який розташований в с. Очиткові, Оратівського району, Вінницької області заповідає ОСОБА_1 . Даний заповіт засвідчено секретарем виконкому Очитківської сільської ради Оратівського району Вінницької області та який зареєстровано за № 105 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яку прийняла її донька ОСОБА_1 , відповідно до ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.01.2024, справа № 127/37464/23 (а.с. 123).

Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області № 266/02-31 від 21.02.2024 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я позивача. Постанова мотивована тим, що у спадкоємців відсутні документи, які посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, а право власності спадкодавця не зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до законодавства (а.с. 13)

Відповідно до домової книги для реєстрації громадян, які проживають у буд. АДРЕСА_2 була зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 18-20).

Згідно рішення Очитківської сільської ради Оратівського району Вінницької області 3 сесії 7 скликання від 11.12.2015 АДРЕСА_3 (а.с. 17) .

Відповідно до висновку про вартість № 29 від 15.05.2024 вартість житлового будинку загальною площею 41,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами складає 121 000,00 грн. (а.с. 28).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 зазначено, що у разі неможливості оформлення спадкових прав у нотаріуса особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи те, що позивач бажає оформити спадщину після смерті своєї матері та не має можливості реалізувати свої права, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, наведене послугувало підставою для звернення до суду.

Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.01.2024, справа № 127/37464/23 встановлено, що на момент відкриття спадщини заявник ОСОБА_1 проживала разом з матір`ю ОСОБА_2 (без реєстрації) останньої за адресою: АДРЕСА_4 , вели спільне господарство та мали спільний побут, а у встановлений законодавством шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не було подано.

Факт того, що позивач протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявила про відмову від спадщини підтверджується інформацією зазначеною у листі Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області № 2294/01-16 від 29.11.2024, відповідно до якої спадкоємці померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 до нотаріальних контор та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась (а.с. 77).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Згідно з абз. 3 частини другої статті 331 ЦК України, якщо право власності на новостворене нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності (Лист, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

Як вбачається із довідки виданої виконавчим комітетом Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області № 16-94 від 22.02.2024, будинок по АДРЕСА_1 , 1973 року забудови з житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами, згідно погосподарської книги № 2 за 2021 -2025 роки, особовий рахунок НОМЕР_4 рахується за померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , свідоцтво про право власності на ім`я ОСОБА_2 не видавалося (а.с. 15).

Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 загальна площа житлового будинку 1973 року побудови - 41,3 кв.м, окрім якого ще наявні ганок з козирком - 1973 року побудови, сарай - 1973 року побудови та погріб 1974 року побудови (а.с. 22-27).

Таким чином, зібрані у справі докази підтверджують, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав на праві власності спадкодавцю ОСОБА_2 .

Встановлені судом обставини, які перевірені зібраними у справі доказами свідчать, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_2 , спадщину прийняла, утім реалізувати свої права в нотаріальному порядку позбавлена можливості за вказаних вище обставин.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

З урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, наявність порушеного права позивача є очевидним, отож суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягомтридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 );

Відповідач - Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, 4, м. Липовець, Вінницький район, Вінницька область, ЄДРПОУ - 04325957).

Повний текст рішення складено та підписано 27.05.2025.

Суддя Олексій ПРИСЯЖНИЙ