Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Драча Ю.І.,

при секретарі Дальянській В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Житомирі в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Державної установи «Інститут всесвітньої історії Національної академії наук України» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди

в с т а н о в и в:

22.07.2021 ДУ «Інститут всесвітньої історії Національної академії наук України» звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що Наказом Директора Державної установи «Інститут всесвітньої історії Національної академії наук України» № 06-3 7/к від 11 червня 2021 р., винесеного на виконання рішення Вченої ради Інституту від 10 червня 2021 р. та у відповідності до ст. 15 «Порядку підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у закладах вищої освіти (наукових установах)», ОСОБА_1 було відраховано з числа аспірантів Інституту без права поновлення на навчання в аспірантурі за держаним замовленням за грубі порушення правил навчання в аспірантурі, невиконання індивідуального плану, пропуски навчальних занять без поважних причин та втрату зв`язку з відділом аспірантури. Разом з тим на підготовку Відповідача в аспірантурі Інституту витрачені бюджетні кошти в розмірі 29 858 грн 90 коп. Таким чином, представник позивача вважає, що Інституту Відповідачем було завдано майнової шкоди у вигляді вартості навчання за рахунок державного бюджету, у зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Макаренко І.О. від 04.04.2024 цивільну справу за позовом Державної установи «Інститут всесвітньої історії Національної академії наук України» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди передано до Корольовського районного суду м. Житомира.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04.04.2024 залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 19.07.2024.

Супровідним листом від 06.09.2024 цивільна справа № 761/26399/21 була відправлена на адресу Корольовського районного суду м. Житомира та отримана останнім 27.09.2024.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2024 справа за позовом Державної установи «Інститут всесвітньої історії Національної академії наук України» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди передана судді Драч Ю.І.

Відповідно до ухвали судді Корольовського районного суду м. Житомира Драча Ю.І. від 30.09.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

22.01.2025 відповідачем у справі ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, в якому заперечуються позовні вимоги позивача, оскільки чинним, станом на момент виникнення спірних правовідносин законодавством, а ні укладеним між сторонами Договором не передбачено, що при відрахуванні аспірант повинен відшкодувати закладу вищої освіти (науковій установі) виплачену за весь період навчання стипендію та заробітну плату наукового керівника. Також зазначено, що необґрунтованим та непідтвердженим є і розмір нібито завданої майнової шкоди позивачу, визначений на підставі довідки про понесені Інститутом збитки та позивачем не доведено недобросовісності відповідача, як набувача стипендії, тому просив відмовити у задоволенні позову (а.с. 110-116).

Представник позивача у заяві від 03.04.2025 просила суд розгляд справи здійснювати за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 126).

Відповідач в судове засідання призначене на 22.05.2025 не з`явився, про причин неявки суд не повідомив. У судовому засіданні 05.05.2025 заперечив щодо задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Зважаючи на те, що встановлений ЦПК України строк розгляду даної справи сплинув, відповідачкою подано відзив на позов, і наявних у справі матеріалів достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе судовий розгляд провести за відсутності сторін.

Згідно зі ст. 107 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Судом встановлено, що Наказом Директора Державної установи «Інститут всесвітньої історії Національної академії наук України» (далі Інститут) № 27-а від 08 жовтня 2020 р. ОСОБА_1 зараховано до аспірантури Інституту як здобувача наукового ступня третього науково-освітнього рівня (доктор філософії) за спеціальністю 032 «Історія та археологія» та призначено йому наукового керівника, проф. Чекаленко Л.Д. (а.с. 13-14).

Пунктом 1.4, 1.5 Договору передбачено, що підготовка здобувача в аспірантурі здійснюється за освітньо-науковою програмою та навчальним планом аспірантури Інституту, які складаються з освітньої та наукової складових та індивідуального плану наукової роботи, які погоджуються з науковим керівником, затверджуються Вченою радою Інституту протягом двох місяців з дня зарахування до аспірантури та є обов`язковими до виконання здобувачем. Здобувач зобов`язаний проводити наукові дослідження згідно з індивідуальним планом наукової роботи, в якому визначаються зміст, строки виконання та обсяг наукових робіт, а також запланований строк захисту дисертації упродовж підготовки в аспірантурі.

Права та обов`язки сторін передбачені Розділом 2 Договору.

Розділом 3 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим Договором.

01 листопада 2020 р. між Інститутом та Відповідачем було укладено Договір № 43 про підготовку аспіранта за державним замовленням (а.с. 15-17).

29 грудня 2020 р. на засіданні Вченої ради Інституту затверджено тему дисертації Відповідача та його Індивідуальний план, яким відповідачу передбачено упродовж першого і другого семестрів навчання здача іспитів з чотирьох дисциплін, обов`язкове відвідування занять, написання статей і тез, участь у наукових конференціях (а.с. 18, 19-20).

Наказом Директора Державної установи «Інститут всесвітньої історії Національної академії наук України» № 06-3 7/к від 11 червня 2021 р., винесеного на виконання рішення Вченої ради Інституту від 10 червня 2021 р. та у відповідності до ст. 15 «Порядку підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у закладах вищої освіти (наукових установах)», ОСОБА_1 було відраховано з числа аспірантів Інституту без права поновлення на навчання в аспірантурі за держаним замовленням за грубі порушення правил навчання в аспірантурі, невиконання індивідуального плану, пропуски навчальних занять без поважних причин та втрату зв`язку з відділом аспірантури (а.с. 12).

Позивачем проведено розрахунок витрат на підготовку аспіранта (а.с. 22).

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених частиною 1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першої ст.638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч.1 ст.46 ЗУ «Про вищу освіту» підставою для відрахування здобувача вищої освіти є, в тому числі, порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання.

Підготовка в аспірантурі (ад`юнктурі) і докторантурі здійснюється за рахунок, зокрема, видатків державного бюджету у державних закладах вищої освіти чи наукових установах за державним замовленням (п.3 Порядку підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у закладах вищої освіти (наукових установах), затвердженого постановою КМУ від 23.03.2016 №261).

Відповідно до п.15 вказаного Порядку, аспіранти і докторанти зобов`язані, крім іншого, виконувати індивідуальний план наукової роботи та систематично звітувати про хід його виконання на засіданні кафедри, відділу, лабораторії чи іншого підрозділу закладу вищої освіти, який уповноважений для цього його вченою радою, а також подавати до спеціалізованої вченої ради свої наукові досягнення у вигляді дисертації, або опублікованої монографії.

За змістом п.10 цього Порядку невиконання індивідуального плану наукової роботи або порушення строків індивідуального плану наукової роботи без поважних причин, передбачених законодавством, може бути підставою для ухвалення вченою радою закладу вищої освіти (наукової установи) рішення про відрахування аспіранта (ад`юнкта) або докторанта.

Особа, яка раніше проходила підготовку в аспірантурі (ад`юнктурі) за державним (регіональним) замовленням, може повторно вступити до закладу для підготовки в аспірантурі (ад`юнктурі) за державним (регіональним) замовленням лише за умови відшкодування коштів, витрачених на її підготовку, відповідно до законодавства (п. 29 Порядку).

Так, судом встановлено, що відповідач був відрахований з числа аспірантів Інституту без права поновлення на навчання в аспірантурі за держаним замовленням за грубі порушення правил навчання в аспірантурі, невиконання індивідуального плану, пропуски навчальних занять без поважних причин та втрату зв`язку з відділом аспірантури. Доказів того, що Наказ № 06-3 7/к від 11 червня 2021 р. був оскаржений та скасований суду надано не було.

Крім цього судом встановлено, що ОСОБА_1 не виконувався договір № 43 про підготовку аспіранта за державним замовленням, зокрема, ОСОБА_1 з моменту утвердження його теми дисертації та індивідуального плану до травня 2021 р. жодного разу не з`явився в Інституті, не відвідував занять, не складав іспитів, до 13 травня 2021 р. не надавав доказів публікування ним статей і тез у наукових виданнях, не зустрічався з науковим керівником для роботи над дисертаційним дослідженням, не з`являвся до керівництва аспірантури та Інституту у відповідь на офіційні запрошення, не звітував на відділі щодо виконання ним Індивідуального плану, не підписував жодних документів і відповідно не був атестований науковим керівником та отримав негативну оцінку виконання ним Індивідуального плану на засіданні відділу, що вбачається з Витягу із протоколу № 3 засідання відділу теорії та методології всесвітньої історії від 16.03.2021 (а.с. 25-27), Акту № 1 від 13.05.2021 (а.с. 28), доповідної записки провідного наукового співробітника відділу історії нових незалежних держав, ОСОБА_2 (а.с. 29).

Наказом директора № 03-17/к від 23 березня 2021 р. на виконання рішення відділу теорії та методології за проявлене безвідповідальне ставлення до навчання в аспірантурі, пропуск занять без поважних причин, зриву термінів виконання індивідуального плану та не надання до відділу аспірантури оригіналів визначених чинним законодавством документів відповідачу призупинено виплату стипендії до усунення зазначених недоліків (а.с. 30).

Наказом директора № 03/21-к від 11 травня 2021 р. за грубі порушення правил навчання в аспірантурі та на підставі п. 5.3. Положення про академічну доброчесність наукових, науково-педагогічних працівників та здобувачів вищої освіти третього рівня ДУ «Інститут всесвітньої історії НАН України» на Відповідача було накладене дисциплінарне стягнення у вигляді попередження (а.с. 31).

Відтак, факт невиконання ОСОБА_1 індивідуального плану навчання, що став підставою для його відрахування з аспірантури суд вважає доведеним. При цьому відповідачем правомірність таких дій позивача у будь-який спосіб не оскаржувалась.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги розрахунок збитків наданий представником позивача, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної установи «Інститут всесвітньої історії Національної академії наук України» витрачені на його підготовку кошти у розмірі 29 858 грн 90 коп.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/7554/18 щодо спору про відшкодування вартості навчання за підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення у постанові від 29.05.2019, які враховуються судом у відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України до спірних правовідносин в даному випадку.

Отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також понесені ним та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Державної установи «Інститут всесвітньої історії Національної академії наук України» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Державної установи «Інститут всесвітньої історії Національної академії наук України» витрачені на його підготовку кошти у розмірі 29 858 грн 90 коп. (двадцять дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят вісім грн. 90 коп.). та 2270,00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскільки в судовому засіданні оголошено (підписано) лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28.05.2025.

Головуючий суддя Ю. І. Драч