Справа № 638/6983/25
Провадження № 2-н/638/1519/25
УХВАЛА

23 травня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., розглянувши заяву Комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Представник Комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма» (далі Заявник) звернувся із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 (далі Боржник, ОСОБА_1 ) заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 3472,69 грн, які складаються із заборгованості із управління будинком за адресою: АДРЕСА_1 , а також просить стягнути витрати зі сплати судового збору.

У відповідь на запит суду надійшла відповідь про зареєстроване місце проживання Боржника: АДРЕСА_2 . До заяви про видачу судового наказу Заявник долучив витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з яким ОСОБА_2 зазначено власником майна за адресою: АДРЕСА_3 . Разом із тим, зазначений витяг сформовано 22.02.2024, тобто більше року до дня звернення із цією заявою.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з таких підстав.

Статтею 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу встановлені статтею 163 ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Пунктом 4 частини третьої статті 163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Статтею 165 ЦПК України визначені підстави для відмови у видачі судового наказу. Так, згідно з пунктом частини першої статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Оскільки заява про видачу судового наказу містить невідповідність про відомості щодо зареєстрованого місця проживання Боржника, яка не може бути усунута в порядку наказного провадження, а також не долучено належних та допустимих доказів, які підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги про стягнення заборгованості з власника квартири за адресою: АДРЕСА_3 , суд відмовляє у видачі судового наказу. відмовляє у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 163, 165 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу.

Роз`яснити Заявнику право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.

Згідно з положеннями частини другої статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О.В. Малахова