Справа № 461/2714/25
Провадження № 4-с/461/6/25
УХВАЛА
20.05.2025 року. м. Львів.
Галицький районний суд м. Львова
головуючого судді Радченко В.Є.,
при секретарі Штогрині В.-Н.Л.
07.04.2025 року до Галицького районного суду м. Львова звернулася зі скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хібовської Кароліни Віталіївни, в якій просить суд визнати неправомірною постанову державного виконавця Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хібовської Кароліни Віталіївни про арешт коштів від 24.03.2025, якою було арештовано наступні рахунки боржника: IBAN: НОМЕР_3 , відкритий в АТ "Райффайзен Банк", який належить ОСОБА_1 та використовується для отримання заробітної плати; ЙВБН: НОМЕР_4 , відкритий в АТ "Райффайзен Банк", який належить ОСОБА_1 та використовується для отримання соціальних виплат, та зобов`язати державного виконавця Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хібовську Кароліну Віталіївну вжити заходи щодо зняття арешту з наступних рахунків: IBAN: НОМЕР_3 , відкритий в АТ "Райффайзен Банк", який належить ОСОБА_1 та використовується для отримання заробітної плати; ЙВБН: НОМЕР_4 , відкритий в АТ "Райффайзен Банк", який належить ОСОБА_1 та використовується для отримання соціальних виплат.
Заявник зазначає, що 10.03.2025 з автоматизованої системи виконавчого провадження дізналася про відкриття виконавчого провадження № 77439521 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 04.12.2024 у справі № 461/8328/24. В межах вказаного виконавчого провадження, постановою про арешт коштів від 10.03.2025, було арештовано наступні рахунки: IBAN: НОМЕР_3 , відкритий в АТ "Райффайзен Банк", який належить ОСОБА_1 та використовується для отримання заробітної плати; ЙВБН: НОМЕР_4 , відкритий в АТ "Райффайзен Банк", який належить ОСОБА_1 та використовується для отримання соціальних виплат. У зв`язку з такими обставинами, представником боржника було направлено заяви про зняття арешту з вищевказаних рахунків, до яких було долучено довідки про цільовий режим використання рахунків. Після отримання заяв, постановою про зняття арешту від 19.03.2025 було знято арешт з рахунків: IBAN: НОМЕР_3 , відкритий в АТ "Райффайзен Банк", який належить ОСОБА_1 та використовується для отримання заробітної плати; ЙВБН: НОМЕР_4 , відкритий в АТ "Райффайзен Банк", який належить ОСОБА_1 та використовується для отримання соціальних виплат. Однак, постановою від 24.03.2025 вищевказані рахунки знову були арештовані. Заявник стверджує, що вказана постанова винесена всупереч ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначає, що рахунки, які передбачені для соціальних виплат та заробітної плати є рахунками зі спеціальним режимом, на які виконавчою службою арешт не може бути накладений. Тому просить скаргу задовольни
Представник скаржника у судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа.
Представник державного виконавця у судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа. Подав на адресу суду заяву, відповідно до якої просить відмовити у задоволенні скарги.
Представник АТ «Ідея банк» в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа. Подав 15.04.2025 року заперечення на скаргу, просив відмовити у задоволенні скарги.
Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про судове засідання, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.
Дослідивши докази у справі, суд доходить висновку про відмову в задоволенні скарги з огляду на наступне.
Судом встановлено, що головним державним виконавцем Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хібовською К.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 77439521 від 10.03.2025 року щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Галицького районного суду м.Львова від 04.12.2024 року у справі № 461/8328/24.
Постановою головного державного виконавця Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хібовською К.В. у виконавчому провадженні № 77439521 від 10.03.2025 року накладено арешт на кошти боржника, зокрема накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних на також a гаманцях, кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 212631,81 гривня (UAH).
Представник боржника, адвокат Чубенко М.С., 12.03.2025 року звернувся до Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про зняття арешту з банківського рахунку для отримання заробітної плати.
12.03.2025 року звернувся до Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про зняття арешту з банківського рахунку для отримання соціальних виплат.
19.03.2025 року головним державним виконавцем Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хібовською К.В. винесено постанову про зняття арешту з коштів у виконавчому провадженні № 77439521 від 19.03.2025 року.
24.03.2025 року головним державним виконавцем Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хібовською К.В. винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 77439521, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що гроші, що містяться на рахунку (ах)/електронному (их) гаманці (ях): НОМЕР_5 відкритий в АТ Райффайзен Банк; НОМЕР_6 відкритий в АТ Райффайзен Банк, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунку (ах)/електронному(их) гаманці(ях), що має (ють) спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 212631,81 гривня (UAH).
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У статті 447 розділу ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до частини третьої статті 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на вимоги ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», а саме на те, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Згідно з приписами статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.
Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Наявність накладеного виконавцем у процесі виконавчого провадження арешту державного або комунального майна, крім арешту, накладеного у кримінальному провадженні, не перешкоджає продажу шляхом приватизації єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, до складу якого входить таке майно.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 20.04.2022 року у справі № 756/8815/20, «виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім цього Верховний суд України у своїй постанові від 24.06.2015 року у справі № 6-535цс15, зробив висновок, що після перерахування соціальних виплат на банківські рахунки отримувача для банку та отримувача статус коштів втрачається, і зазначені кошти є коштами вкладу, а не соціальними виплатами.

Так, при матеріалах справи відсутні відомості про те, що банк, на виконанні якого перебувала постанова про накладення арешту на кошти, що перебували на рахунку боржника, повідомив виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернув відповідну постанову без виконання.

Таким чином, з урахуванням наведених положень та встановлених судом обставин, суд приходить до переконання, що дії державного виконавця щодо накладення арешту на банківські рахунки боржника є правомірними та відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». А відтак, вважаю, що правові підстави для зняття виконавцем арешту з цих коштів відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні.

П. 10-2 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження" передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, фізичні особи боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється. Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа боржник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій.

Відповідно до матеріалів справи, 08.05.2025 року представник боржника звернувся до Сокирянського ВДВС з заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. 08.04.2025 державний виконавець за заявою боржника у виконавчому провадженні виніс постанову «Про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій» та визначив поточний рахунок НОМЕР_6 , відкритий у АТ Райффайзен Банк, для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року.

Отже, виконавчі дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 77439521 здійснюються у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження». а відтак, права боржника ОСОБА_1 не порушенні.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи те, що дії державного виконавця є правомірними та такими, що відповідають нормам Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає, вимоги заявника необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючисьст.ст.258, 260, 351-355, 447-453 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої діє адвокат Чубенко Микита Сергійович (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: 03195, м. Київ, вул. Сергія Колоса, 1Б), на дії державного виконавця Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хібовської Кароліни Віталіївни (адреса: 60200, Чернівецька обл., м. Сокиряни, вул. Стуса Василя, 2в), заінтересовані особи Акціонерне товариство «Ідея Банк» (адреса: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11; ), Сокирянський відділ державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (адреса: 60200, Чернівецька обл., м. Сокиряни, вул. Стуса Василя, 2в).

Ухвала може бути повністю або частково оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 23.05.2025 р.

Головуючий суддя Радченко В.Є.