ЄУН № 2-9167/2010
Провадження 4-с/201/5/2025
УХВАЛА

Іменем України

19 травня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Покопцевої Д.О.,

секретаря Тоцької Л.В.,

за участі адвокатів Панченка М.І., Наконечної А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, заінтересовані особи - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2024р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, заінтересовані особи - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк».

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи головуючою у справі визначена суддя Покопцева Д.О.

В обґрунтування скарги з урахуванням уточнень заявниця посилалася на те, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. перебуває виконавче провадження № 74950318, відкрите 08.05.2024р. на підставі виконавчого листа Жовтневого районного суду Дніпропетровська № 2-9157/2010. Вважає цю постанову неправомірною, оскільки виконавець мав винести постанову про відновлення виконавчого провадження; сума заборгованості вказана недостовірна; замовчується, що до вересня 2018р. існувало виконавче провадження № 33338224, відкрите Апостолівським ДВС ГУ ТУЮ у Дніпропетровській області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 2 259 680грн 84коп на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» за цим же виконавчим листом. 10.07.2012р. одночасно із відкриттям виконавчого провадження державний виконавець наклав арешт на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 маслозавод і обладнання маслозаводу, які розташовані АДРЕСА_1 , склав опис цього майна і передав його на відповідальне зберігання Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» як стягувачу.

Також було описано нерухоме майно, що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :03:225:0006, площею земельної ділянки - 0,0258 гектарів, по адресу: АДРЕСА_2 в, та разом із усіма право установчими документами передав його на відповідальне зберігання стягувачу. Внаслідок бездіяльності державного виконавця та неправомірних дій стягувача (АТ КБ «Приватбанк») все майно працюючого виробничого комплексу (маслозавод), ще до проведення прилюдних торгів та аукціону було демонтовано та незаконно реалізовано, а для участі в прилюдних торгах та аукціоні було залучено підставних осіб.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03.04.2014р. визнано недійсними прилюдні торги та аукціон від 28.05.2013р. по реалізації арештованого нерухомого та рухомого майна виробничого комплексу (маслозавод), що належить ОСОБА_1 на праві власності; - протоколи про проведення цих прилюдних торгів і аукціону; - акти про проведені прилюдні торги і аукціон, видані ВДВС Апостолівського РУЮ.

Визнання недійсними прилюдних торгів і аукціону з реалізації арештованого майна

виробничого комплексу (маслозавод) стало наслідком того, що вони були проведені 28 травня 2013 року за стартовою ціною, визначеною у звітах про оцінку, які на час організації та проведення торгів та аукціону були не чинні, що є порушенням вимог ч. 5 ст. 58 Закону України про виконавче провадження (чинної на той час). Згідно вимог цієї правової норми звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом 6-місяців з дня його підписання суб?єктом оціночної діяльності - суб?єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна

проводиться повторно.

Натомість, проведення повторної оцінки виробничого комплексу (маслозавод) неможливо, оскільки арештованого нерухомого та рухомого майна виробничого комплексу (маслозавод), переданого на відповідальне зберігання стягувачу (АТ КБ «Приватбанк»), вже не існує в природі, хоча ОСОБА_1 (боржник) на теперішній залишається його власником.

Зараз у провадженні Апостолівського районного суді Дніпропетровської області на стадії підготовчого провадження перебуває цивільна справа № 171/1708/20 за позовом ОСОБА_1 до Держава України в особі Державного виконавця Апостолівського районного відділу державної виконавчої служби Пожидаєвої Чистик Н.В., Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про відшкодування майнової шкоди, заподіяної неправомірними діями державного виконавця внаслідок чого не було забезпечено фактичного стягнення, натомість - втрачено належне боржнику ОСОБА_1 арештоване майно: будівлі та споруди Апостолівського маслозаводу та його обладнання, що знаходились по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .

Згідно висновку судової експертизи, проведеної у справі №171/1708/20, вартість виробничого комплексу (маслозавод), який перебуває на відповідальному зберіганні у стягувача (АТ КБ «Приватбанк») становить понад 8 (восьми млн. грн.), що є більш ніж достатнім для звернення стягнення по виконавчому листу No2-9167/2010 від 21.03.2010р.

Відповідно ч. 5 ст. 12 Закону, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв?язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред?явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

08.05.2024р., тобто через 5 років, 7 місяців та 10 днів з дати повернення (28

вересня 2018р.) в/листа стягувачу (АТ КБ «Приватбанк») приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А., нехтуючи пропущення стягувачем встановленого законом строку для пред?явлення виконавчого листа N02-9157/2010 від 21.03.2011р. до виконання

та не поновлення ним пропущеного строку (АТ КБ «Приватбанк»), в порядку ст. 12 Закону через суд, безпідставно виносить постанову про відкриття виконавчого провадження № 74950318 замість постанови про відновлення виконавчого провадження.

Це при тому, що стягувачу (АТ КБ «Приватбанк») та приватному виконавцю Шаган О.Д.

достовірно відомо, що зазначені у постанові державного виконавця від 28.09.2018р. підстави для повернення в/листа стягувачу (АТ КБ «Приватбанк») не змінилися жодним чином на теперішній час; згідно державного реєстру об?єктів нерухомості власником комплексу будівель та

споруд виробничого комплексу (маслозавод) розташованого у АДРЕСА_1 ,

який було передано на відповідальне зберігання стягувачу (АТ КБ «Приватбанк»), на теперішній час залишається- ОСОБА_1 .

Крім того, на відповідальному зберіганні стягувача (АТ КБ «Приватбанк») зараз находиться

також нерухоме майно розташоване на земельній ділянці кадастровий номер :03:225:0006, площею земельної ділянки - 0,0258 гектарів, по адресу: АДРЕСА_2 .

На думку скаржниці, зазначені обставини вказують на порушення стягувачем (АТ КБ «Приватбанк») та приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. вимог ст. 19 Конституції України та загального цивільно правового принципу добросовісності, розумності та справедливості, тому вона просить з мотивів пропуску строку пред?явлення стягувачем до виконання виконавчого документа, а також порушення вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», визнати неправомірною постанову приватного виконавця Шаган О.Д. від 08.05.2024 року про відкриття виконавчого провадження № 74950318, та зобов`язати приватного виконавця Шаган О.Д. скасувати цю постанову.

Також ОСОБА_1 просить поновити їй строк для подання цієї скарги, позаяк оскаржувану постанову отримала поштою 17.05.2024р., оскаржила її у Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, 06.06.2024р. отримала ухвалу про її повернення з процесуальних підстав і подала скаргу повторно, тобто своєчасно вжила заходів для захисту своїх прав.

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович 01.10.2024р. через підсистему «Електронний суд» подав заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні скарги з таких підстав.

Наразі у приватного виконавця на виконанні перебуває виконавче провадження № 74950318 з примусового виконання виконавчого листа № 2-9157/2010 виданий 21.03.2011р., документ видав: Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська про: стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором №1/558-МК від 23.11.2007 року - 2 259 680,84 грн.

07.05.2024р. за вх.№2772 на адресу офісу приватного виконавця надійшла заява стягувача про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-9157/2010, виданого 21.03.2011р., документ видав Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська.

Стягувач в заяві про відкриття виконавчого провадження зазначив про необхідність арешту майна боржника при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження з метою забезпечення виконання рішення суду.

Відповідно до вищевказаного виконавчого документа: 28.09.2018 п.2ч.1 ст. 27 ЗУ «ПВП», залишок боргу складає -1 837 864,60 грн., остання відмітка про повернення стягувачу в порядку п.1.ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» 07.05.2021р., приватним виконавцем Щигарцевим І.В., стягнуто 4485,90 грн.

Виконавчий документ, виданий на підставі рішення суду, що набрало законної сили 07.12.2010р.

Керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження 08.05.2024р. винесено постанову №74950318 (оспорювану) про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження до виконання та до відома.

Вищевказаною постановою зобов`язано боржника подати протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

У відповідності до статті 3, статті 27, статті 45 Закону України Про виконавче провадження п.7 ст. 31 «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» 08.05.2024 винесено постанову №74950318 про стягнення основної винагороди приватного виконавця у розмірі 183337,90 грн., копії якої направлено сторонам виконавчого провадження до виконання та до відома. Згідно ст. 42 Закону України Про виконавче провадження 08.05.2024 винесено постанову №74950318 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження до виконання та до відома. З метою забезпечення виконання вимог виконавчого документа, 08.05.2024 винесено постанову №74950318 про арешт коштів боржника, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження до відома, на виконання до відповідних банків. З метою забезпечення виконання вимог виконавчого документа, 08.05.2024 винесено постанови №74950318 про арешт майна боржника, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження до відома, на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника. Керуючись ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» 08.05.2024 боржнику направлено виклик приватного виконавця на 16.05.2024 та одночасно зобов`язано надати інформацію та пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомлення про заходи, що вживаються з метою його виконання. У випадку несвоєчасного отримання виклику, з`явитись до виконавця протягом трьох робочих днів за попереднім погодженням дати та часу за номером Відповідно до інформації УКРПОШТИ кореспонденція за номером 968 направлена на адресу боржника від 08.05.2024, отримана особисто 16.05.2024р.

20.05.2024 приватним виконавцем направлено запит до КП ДОР "Криворізьке БТІ про надання копії правовстановлюючих документів та технічну документацію на нерухоме майно, а саме: виробничий комплекс будівель та споруд за адресою нерухомого майна: АДРЕСА_2 в комплекс, будівель та споруд маслозаводу, Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 918.5, Опис: комплекс, будівель та споруд маслозаводу:загальною площею - 918,5 кв. м.Адреса: АДРЕСА_1 а будівлі і споруди Апостолівського маслозаводу, об`єкт Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 2139.3, Опис: будівлі і Документ сформований в системі «Електронний суд» 01.10.2024 4 споруди Апостолівського маслозаводу: загальною площею - 2139,3 кв. м., адреса: АДРЕСА_1 . Обов`язковість виконання судових рішень встановлена у статтях 2, 18 ЦПК України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Питання порядку виконання судових рішень врегульоване статтею 129-1 Конституції України, у відповідності до якої суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Суду як джерело права. Відсутність у стягувача можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (рішення ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» «Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine», § 52, n. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» від 29 червня 2004 року № 18966/02). Принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню. При цьому, слід зауважити на тому, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За змістом частини 4 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403- VIII встановлено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Згідно ст. 28 Закону України копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» У разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

У пунктах 5, 7 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом; виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: 4) визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Відповідно до частини 6 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконання судового рішення - це завершальна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, а тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов`язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено статтею 6 Конвенції.

Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 2-2724/2011 та від 09 січня 2023 року у справі № 2- 3600/09 (провадження № 61-12406св21).

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з пред`явленням цього документа до виконання перебіг такого строку починається заново з наступного дня після повернення виконавчого документа. Час, що минув до переривання цього строку, до нового строку не зараховується, такий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.09.2022 у справі № 2-175/2010)

26.03.2022 набрав чинності Закон України від 15.03.2022 №2129-ІХ «Про внесення змін до розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження». Розділ ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2, яким визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: 4) визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом №1404-VIII, як спеціальним нормативно-правовим актом, у спірному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період дії на території України воєнного стану встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №260/2595/22 та від 03 серпня 2023 року у справі № 420/10415/22. Отже, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені Законом України «Про виконавче провадження» строки, у тому числі строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Враховуючи викладене, на думку приватного виконавця, в задоволенні скарги має бути відмовлено, оскільки боржником отримано постанови приватного виконавця та виклик від 08.05.2024 - 16.05.2024; станом на 01.10.2024 вимоги приватного виконавця проігноровані, запитувану інформацію, пояснення та декларацію не надано; виконавчий документ, виданий на підставі рішення суду, що набрала законної сили 07.12.2010, та протягом 14 років боржником не виконано, а виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»); боржником не зазначено чим саме порушено права останнього оскаржуваною постановою про відкриття виконавчого провадження, з огляду на невиконання боржником рішення суду.

Щодо «замовчування» в оскаржувані постанові про існування виконавчого провадження №33338224 в державній виконавчій службі, не відповідає вимогам Законом та Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки остання відповідає частині 7 Розділу І, якою не передбачено внесення будь-яких інших відомостей, в тому числі про інші виконавчі провадження, що перебували на виконанні за виконавчим документом. 7. Щодо строків пред`явлення виконавчого документа на виконання: Відповідно до виконавчого документа остання відмітка про повернення виконавчого документу 07.05.2021, строк пред`явлення до виконання - 08.05.2024, а отже постанова про відкриття виконавчого провадження 08.05.2024 винесена відповідно до вимог Закону у межах строку пред`явлення до виконання.

Також, Згідно 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні: визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Відповідно до долученої скаржником копії постанови №33338224 від 28.09.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу, державним виконавцем зазначено наступне: залишок боргу складає 1837864,60 грн.

Щодо не погодження скаржника з сумою: згідно виконавчого документа сума що підлягає стягненню: 2 259 680,84 грн., згідно відмітки державного виконавця від 28.09.2018 залишок за виконавчим документом 1837864,60 грн, згідно відмітки приватного виконавця Щигарцева І.В. від 07.05.2021 стягнуто за виконавчим документом 4485,60 грн., тобто залишок заборгованості за виконавчим документом складає- 1 833 379,00 грн.

Щодо посилання на оскарження дій державного виконавця в тому числі згідно рішення від 2014, взагалі не має відношення до виконавчого провадження 74950318, що перебуває на виконанні у приватного виконавця, як і до того що протягом 14 років рішення суду не виконано.

У приватного виконавця були відсутні підстави для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, а отже постанова про відкриття виконавчого провадження винесено згідно вимог Закону, та не підлягає скасуванню.

Посилання скаржника, що приватний виконавець мав «відновити», а не відкривати виконавче провадження, суперечить вимогам Закону, натомість скаржник як сторона виконавчого провадження у разі не погодження із постановою про повернення виконавчого документа стягувачу мав скористатись своїм правом на оскарження.

Щодо безпідставного «повторного відкриття виконавчого», не відповідає вимогам Закону, а саме: ч.5 ст.37 (Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону) та обставинам справи, а саме: не виконання боржником рішення суду протягом 14 років.

Тому просить відмовити у задоволенні скарги.

В судовому засіданні свої заперечення підтримав.

Представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - адвокат Наконечна А.В. в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні скарги за необгрунтованістю, звертає увагу на тривале невиконання боржником рішення суду.

Суд, вислухавши учасників справи, ознайомившись з матеріалами скарги, дослідивши надані сторонами докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 74950318 в АСВП, вважає необхідним відмовити в задоволенні скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною другою статті 451 ЦПК України передбачено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. перебуває виконавче провадження № 74950318 з примусового виконання виконавчого листа № 2-9157/2010, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 21.03.2011р. про солідарне стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором №1/558-МК від 23.11.2007 року - 2 259 680,84 грн.

Вказане виконавче провадження відкрито оскаржуваною постановою від 08.05.2024р. на підставі заяви стягувача (банку) від 07.05.2024р. за вх.№2772.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 25 листопада 2010 року у справі №2-9157/2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором №1/558-МК від 23.11.2007 року 2259680,84 грн.

Стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 1/558-МК від 23.11.2007 року 200,00 грн, у рахунок повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., а разом 320,00 грн.

Стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 1700,00 грн.

Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного вище рішення суду 21.03.2011р. Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська було видано виконавчий лист №2-9157/10, який перебував на виконанні головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області - Пожидаєвої-Чистик Н.В. виконавче провадження №33338224 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 2259680,84 грн.

Постановою державного виконавця від 28.09.2018р. у виконавчому провадженні №33338224 виконавчий лист №2-9157/10 було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», в постанові вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 28.09.2021р.; також зазначено, що за час перебування виконавчого провадження на виконанні частково стягнено кошти, залишок боргу складає 1837864,60 грн.

Згідно відмітки державного виконавця на виконавчому листі від 28.09.2018р. залишок за виконавчим документом 1837864,60 грн.

Виконавчий лист №2-9157/10 у подальшому перебував на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпровської області Щигарцева І.В., про що свідчать відмітки на виконавчому документі.

На виконавчому листі міститься відмітка приватного виконавця Щигарцева І.В. від 07.05.2021р., відповідно до якої стягнуто за виконавчим документом 4485,60 грн.

07.05.2024р. АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до приватного виконавця Шагана О.А. із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-9157/2010 від 21.03.2011 року.

Постановою приватного виконавця Шагана О.А. від 08.05.2024р. відкрито виконавче провадження №74950318 з примусового виконання виконавчого листа №2-9157/10 від 21.03.2011, боржником у якому є ОСОБА_1 .

Також приватним виконавцем Шаган О.А. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 183337,90 грн. та постанову про накладення арешту на майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 2017116, 90 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (чинного на момент набрання рішенням законної сили) виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання - протягом трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (чинного станом на 08.05.2024р. дата постановлення постанови про відкриття виконавчого провадження) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Пунктом 1 частини 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частиною 5 передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Враховуючи, що виконавчий лист востаннє повернутий приватним виконавцем Щигарцевим І.В. 07.05.2021р.; що, згідно відмітки державного виконавця на виконавчому листі від 28.09.2018р. залишок за виконавчим документом 1837864,60 грн, а надалі стягнуто ще 4485,60 грн, то суд не погоджується із доводами скарги стосовно пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Цей строк перервався 07.05.2021р., почався заново і станом на день подання приватному виконавцю Шагану О.А. до виконання разом із заявою стягувача ( 07.05.2024р.) не сплинув.

Приватний виконавець Шаган О.В., в свою чергу, в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження, врахував вже стягнуті з боржниці суми згідно позначок попередніх виконавців.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно, державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За положеннями частини 3 статті 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Інші посилання скарги не спростовує факту наявності значної заборгованості та не свідчать про неможливість винесення виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, який виданий на виконання рішення суду, що набрало законної сили, і пред`явленого до виконання в строк.

Обґрунтування скарги наявністю спору з приводу втрати предмету іпотеки, відшкодування шкоди за позовом ОСОБА_1 не свідчить про відсутність непогашеної заборгованості у виконавчому провадженні №74950318.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, заінтересовані особи - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», строк на подання якої суд вважає пропущеним з поважних причин.

Доказів понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом скарги, суду не надано, а тому ці витрати не відшкодовуються відповідно до ст. 452 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 22 Закону України «Про виконавче провадження», 5, ч. 10-2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про виконавче провадження» ст.ст.76-81, ч. 2 ст. 247, ст.ст.260, 353, 447, 448, 450, 451, 452 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду впродовж 15 днів.

Повний текст ухвали буде складений впродовж п`яти днів.

Суддя: Д.О. Покопцева