Справа № 157/1987/24
Провадження № 2/157/140/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

у складі головуючого судді Ходачинського Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Камінь-Каширської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування,

встановив:

26.11.2024 до Камінь-Каширського районного суду Волинської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Камінь-Каширської міської ради, в якій позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення Броницької сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області № 33/7 від 24.12.2005 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що рішенням Броницької сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області № 33/7 від 24.12.2005 «Про передачу земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення ОСГ громадянам села» вирішено передати ОСОБА_4 безплатно в приватну власність земельну ділянку площею 0,7154 га на АДРЕСА_1 , що знаходиться біля меж його домогосподарства на земельній ділянці для будівництва і обслуговування жилого будинку площею 0,25 га та ведення ОСГ площею 0,4654 га. Згідно з рішенням Броницької сільської ради № 8/2 від 27.12.1996 він отримав у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,27 га. У липні 2024 року позивач отримав для ознайомлення документацію на землю ОСОБА_4 і виявив, що згідно з цією документацією було приватизовано частину його земельної ділянки ОСОБА_4 , на якій остання розпочала будівництво. Стверджує, що на акті встановлення та узгодження меж між користувачами суміжних земельних ділянок він не розписувався.

На запит судді 09.12.2024 з Камінь-Каширського відділу УДМС у Волинській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки. Ухвалою судді від 10.12.2024 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

У поданому до суду 03.01.2025 року відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнав, вважає позовні вимоги безпідставними. На обґрунтування цього зазначив, що позивач просить визнання незаконним та скасувати рішення Броницької сільської ради №33/7 від 24.12.2005, однак з незрозумілих підстав відповідачем вказано ОСОБА_4 , а не орган місцевого самоврядування, який приймав відповідне рішення. Вважає, що в позовній заяві відсутні докази того, що порушено межі земельної ділянки ОСОБА_1 , а посилання позивача, що він в акті узгодження меж не розписувався, нічим не підтверджено. Також зазначає, що земельний спір між позивачем та відповідачкою за межі земельних ділянок триває вже понад 20 років і позивач знав про приватизацію ОСОБА_4 земельної ділянки та міг звернутись до суду набагато раніше, а не в 2024 році. Представник відповідачки вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо звернення до суду з цих позовом, тому просить відмовити у задоволенні позову та застосувати позовну давність у цій справі. Крім цього, 06.01.2025 року представник позивача подав до суду окрему заяву про застосування позовної давності.

Ухвалою суду від 04.03.2025 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали із викладених у позовній заяві підстав, просили їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання 14.05.2025 не з`явилась, її представник ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав з викладених у відзиві на позов підстав, просив відмовити у задоволені позову.

Представник виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради у судове засідання не з`явився. Міським головою подано заяву, у якій він просить справу розглянути без участі представника міської ради, щодо вирішення позову покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, а також представника відповідачки, свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення позову немає.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно з державним актом на право приватної власності на землю ІІІ-ВЛ № 024495 від 31.01.2000 на підставі рішення Броницької сільської Ради народних депутатів від 27.12.1996 № 8/2 ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,27 га, що розташована на території с. Брониця Броницької сільської ради, для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 24).

Як вбачається з технічної документації про виконані роботи по підготовці та видачі державного акта на право приватної власності на землю ОСОБА_1 (а.с. 8-14), зокрема із плану зовнішніх меж землекористування (а.с. 11 зворот), акту встановлення та узгодження меж між землекористувачами суміжних земельних ділянок (а.с. 12), вищезазначена земельна ділянка по межі від А до Б межує із земельною ділянкою ОСОБА_5 , по межі від Б до В із землями сільської ради, по межі від В до Г із земельною ділянкою ОСОБА_6 , по межі від Г до А із землями загального користування.

Згідно з рішенням Броницької сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області від 24.12.2005 № 33/7 «Про передачу земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення ОСГ громадянам села», відповідачці ОСОБА_7 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,7154 га на АДРЕСА_1 , а саме: для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та ведення ОСГ площею 0,4654 га (а.с. 20).

Разом з тим, як вбачається із технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 за адресою: с. Брониця Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 15-23), згідно з якою, як вважає позивач, було приватизовано частину його земельної ділянки, зокрема, з акта встановлення та узгодження меж між землекористувачами суміжних земельних ділянок (а.с. 18), земельна ділянка по межі від А до Б межує із землями загального користування, по межі від Б до В із земельною ділянкою ОСОБА_1 , по межі від В до Г із землями сільської ради, по межі від Г до А із земельною ділянкою ОСОБА_8 .

Із долучених до позовної заяви та досліджених під час розгляду справи документів судом не встановлено яким чином виділена відповідачці земельна ділянка порушує права позивача, як власника суміжної земельної ділянки.

Свідок від сторони відповідача ОСОБА_9 повідомив, що був сільським головою з 2002 до 2010 року, підтвердив конфлікт між сторонами з приводу межі земельної ділянки, який триває вже десятки років.

Викликаний стороною позивача у судове засідання свідок ОСОБА_10 повідомив, що наразі є старостою Броницького старостинського округу, а на посаді голови органу місцевого самоврядування з 2010 року, тому не може нічого повідомити з приводу рішень Броницької сільської ради від 2005 року. Підтвердив, що спір між позивачем та відповідачем триває давно.

Суд констатує факт, що позивач звернувся до суду з позовною вимогою до фізичної особи про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування. Представнику позивача судом неодноразово роз`яснювалось право до закінчення підготовчого засідання змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципу верховенства права.

Статтею 5 КАС України передбачено право на звернення до суду та способи судового захисту та встановлено, що кожна особа має право звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Суд зауважує, що позивач обрав неналежний спосіб захисту - звернувся до суду в цивільній справі з вимогою, що передбачає спосіб захисту порушеного права за вимогою до суб`єкта владних повноважень в адміністративному процесі. При цьому позивач не довів належними та достатніми доказами в цивільному процесі, які ж його права та інтереси порушенні саме рішенням органу місцевого самоврядування, а також не довів жодними доказами незаконність такого рішення органу з об`єктивних чи процесуальних підстав. Оскільки позивач не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, то суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги.

Частиною 1 статті 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд вирішує не застосовувати строк позовної давності, оскільки позивач не зміг довести належними доказами порушення його права або інтересу, тому неможливо обчислити початок перебігу строку позовної давності.

Представником позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні 14.05.2025 подано клопотання про об`єднання справ в одне провадження. Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні Камінь-Каширського суду Волинської області перебувають дві справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , що стосуються одного й того ж предмету спору, випливають з одних правовідносин. Судом відмовлено у задоволенні цього клопотання у зв`язку з безпідставністю. Окрім формальних недоліків у виді неправильного зазначення номера справи (№ 157/1695/24 замість 157/1987/24), питання про об`єднання порушено на стадії завершення з`ясування обставин у справі та переходу до судових дебатів, а відповідно до ч. 3 ст. 188 ЦПК України об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання. Суд також зауважив стороні позивача, що подання такого клопотання вважає ознакою зловживання своїми процесуальними правами, зокрема незрозуміло яким чином сторона позивача при подачі нової позовної заяви виконала процесуальну норму, передбачену п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України щодо підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Під час судового провадження представником позивача також заявлялось клопотання про доєднання доказів, проте у задоволенні цього клопотання було відмовлено, оскільки не було належно обґрунтовано неможливість подання цих доказів до початку судового розгляду (ч. 8 ст. 83 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд, відмовляючи у позові, судові витрати покладає на позивача.

Під час судового засідання представник відповідачки зробив заяву про надання строку для подання доказів щодо понесених відповідачкою витрат на професійну правничу допомогу. З метою надання можливості подати докази на підтвердження таких витрат та заперечення на такі докази, суд вважає за необхідне питання стягнення понесених відповідачкою судових витрат на професійну правничу допомогу вирішити після надходження відповідних доказів у строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Камінь-Каширської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Надати сторонам строк для подання суду та одна одній доказів щодо розміру понесених ними судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, протягом п`яти днів після ухвалення цього рішення.

Надати сторонам строк для подання заперечень щодо розміру понесених іншою стороною судових витрат протягом трьох днів з дня отримання доказів про розмір таких витрат.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 22 травня 2025 року на 17:30 год.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 .

Третя особа: виконавчий комітет Камінь-Каширської міської ради, 44501, Волинська обл., м. Камінь-Каширський, вул. Воля, буд. 2, .

Повний текст рішення суду складений 23.05.2025 року.

Головуючий Роман ХОДАЧИНСЬКИЙ