Провадження №: 2/336/1253/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Савеленко О.А., розглянувши в порядку письмового спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ТОВ «Санфорд Капітал» Маслюженко М.П. звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із зазначеним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 3252 від 26.07.2021 в сумі 56677,87 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що 26.07.2021 АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №3252, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» зі змінами та доповненнями, затверджений Банком і розміщений на офіційному сайті Банку та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір. Відповідачка підписанням Кредитного договору підтвердила, що вона акцептувала УДБО, шляхом підписання Заяви-згоди про приєднання і згодна з усіма його умовами в повному обсязі, такі умови їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Кредитний договір разом з УДБО та Заявою-згодою складають єдиний договір. За умовами договору банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти на поточні потреби в сумі 31 000 гривень строком на 24 місяці Відповідачка зобов`язалась повернути наданий Кредит, сплатити плату за Кредитом, а також належним чином виконати інші зобов`язання. Відповідно до умов Кредитного договору кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість заборгованість 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості погоджена сторонами у відсотках від суми Кредиту і її розмір встановлений в певних змінюваних ставках за різні періоди строку кредитування. Супровідними послугами, які придбаваються у зв`язку із укладенням договору є, зокрема, послуги Банку з розрахунково-касового обслуговування, в тому числі і ті, що надаються під час погашення заборгованості. У подальшому, клієнт виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту та оплатив суму нарахованих комісій лише частково. За весь строк з моменту укладення Кредитного договору і до моменту звернення з позовом, відповідачка сплатила Банку лише 8 499,70 гривень. Останній платіж проведено 26.11.2021. У зв`язку із зазначеним, 12.06.2023 сформувалася заборгованість в сумі 56 677,87 гривень за Кредитним договором: залишок простроченого кредиту: в сумі 29 010,37 гривень; залишок прострочених комісій: в сумі 27 667,50 гривень. 11.04.2024 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» був укладений договір факторингу №11/04/24, за умовами якого Фактор набув право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №3252 від 26/07/2021.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.01.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з ухвалою відповідачу визначено строк на подання відзиву та роз`яснено, що відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі його ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження була направлена судом поштою за зареєстрованим місцем проживання. Копія позовної заяви з додатками відповідачу була направлена за адресою місця проживання представником позивача, про що свідчать надані суду у порядку, визначеному п.2 ч.1 ст. 177 ЦПК України, докази про направлення копії позовної заяви з додатками.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання, в розумінні положень ст.279 ЦПК України, не надходило.

Враховуючи вищевикладене, суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Суд, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку.

Як встановлено із матеріалів справи, 26.07.2021 ОСОБА_1 підписала заяву-згоду № 173677 про приєднання до універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб АТ «Банк Кредит Дніпро», якою акцептувала публічну пропозицію банку на укладенні Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» із змінами та доповненнями, яка розміщена на веб-сайті Банку та підтвердила що беззастережно приєднується до умов УДБО та в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при акцептуванні УДБО, так і послуг, що мають бути надані клієнту в процесі обслуговування і погоджується з тим, що вона може обрати будь - які послуги, передбачені УДБО, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (а.с.137-138).

26.07.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 3252, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» зі змінами та доповненнями, затверджений Банком і розміщений на офіційному сайті Банку та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір. Відповідачка підписанням Кредитного договору підтвердила, що вона акцептувала УДБО шляхом підписання Заяви-згоди про приєднання і згоден з усіма його умовами в повному обсязі (з урахуванням всіх змін та доповнень), такі умови їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Кредитний договір разом з УДБО та Заявою-згодою складають єдиний договір. Шляхом підписання заяви-згоди відповідачка погодилась, що до моменту підписання вона ознайомлена та згодна з умовами, викладеними в УДБО, що розміщений на веб сайті банку, із порядком його зміни та повідомлення про зміни, погоджується отримувати банківські послуги на умовах, що зазначені в УДБО.

За умовами укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Банк Кредит Дніпро» кредитного договору № 3252 від 26.07.2021, банк надав відповідачці кредит в сумі 31000 грн. строком на 24 місяці, кінцева дата повернення 26.07.2023 на споживчі потреби. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість в розмірі 0,001% річних, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості з 26.07.2021 по 25.02.2022 7% від суми кредиту, з 26.02.2022 по 25.08.2022 5,5% від суми кредиту, з 26.08.2022 по 25.02.2023 4% від суми кредиту, 26.02.2022 по 26.07.2023 2,25% від суми кредиту. У разі неповернення кредиту в строк, відповідачка зобов`язалась сплатити банку проценти за порушення грошового зобов`язання 56% річних від простроченої заборгованості за кредитом за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості. Сторони узгодили, що дані умови є істотними. Крім того, договором погоджені супровідні послуги, а саме послуги з розрахунково-касового обслуговування та послуги страхування (п.1.2, 2.1). Сторонами узгоджений графік погашення заборгованості (а.с.118-119, 120-122).

Аналогічні умови кредитування викладені у паспорті споживчого кредиту, який підписаний особистим підписом ОСОБА_1 (а.с.132-133).

26.07.2021 з ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування життя ( а.с. 116-117).

Як вбачається з матеріалів справи АТ Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання перед відповідачкою виконав.

Відповідачка ОСОБА_1 користувалась кредитними коштами, частково здійснювала погашення простроченої заборгованості, але не в повному обсязі, про що свідчить виписка по її рахунку за період з 26.07.2021 по 10.04.2024 (а.с.54-104).

Згідно з інформацією щодо умов кредитних канікул, які діють з 01.03.2022 за кредитом готівкою до 24.06.2022, за іншими кредитним продуктами до 30.06.2022, сплата за основною сумою кредиту становить 600 грн., щомісячна комісія 399, процентна ставка 1% (а.с.16-19).

У зв`язку з невиконанням у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором № 3252 від 26.07.2021, утворилась заборгованість станом на 10.04.2024 в сумі 56678,40 грн., з яких 29010,37 грн. залишок простроченого кредиту, залишок прострочених відсотків 0,53 грн., залишок прострочених комісій 27667,5 грн. (а.с.134-136).

11.04.2024 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладений договір факторингу № 11/04/24, за умовами якого ТОВ «Санфорд Капітал» отримало право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 3252 від 26.07.2021 (а.с.15, 37-43,52, 53, 114, 125-127).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як встановлено у ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Частиною 1 ст.633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Як вбачається з матеріалів справи, та відповідачкою не оспорюється, що 26.07.2021 між відповідачкою та АТ «Банк Кредит Дніпро» був укладений кредитний договір № 3252, шляхом акцептування відповідачкою наданої банком пропозиції, шляхом підписання заяви-згоди. Умови кредитування були узгоджені сторонами, шляхом фіксування їх у кредитному договорі.

Крім того відповідачка була ознайомлена з паспортом споживчого кредиту на виконання вимог ч.2 ст.9 ЗУ «Про споживче кредитування».

Розрахунково-касове обслуговування - це послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, у тому числі у вигляді електронного документа, укладеного між ними, які пов`язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договором.

Розрахунково-касове обслуговування є однією з базових операцій банків. Будь яка операція - і пасивна, і активна, і надання послуг - неминуче супроводжується здійсненням платежу, отже - розрахунковим чи касовим обслуговуванням відповідного клієнта. Причому виконання таких операцій виконуються за дорученням клієнтів, яких банки здійснюють платежі, чи касові операції.

Банки на договірній основі здійснюють розрахунково-касове обслуговування своїх клієнтів і виконують їх розпорядження щодо перерахування коштів з рахунків, за що стягують плату з клієнтів у вигляді комісійної винагороди.

Отже, касове обслуговування - це сукупність банківських операцій з прийняття готівкових коштів від клієнтів і зарахування їх на відповідні банківські рахунки та видачі з клієнтських рахунків через касу банку готівкових коштів згідно з розпорядженням клієнтів на цілі, передбачені чинним законодавством.

Касові операції виконуються відповідно до інструкції з організації емісійно-касової роботи в установах банків України.

Як вбачається з кредитного договору, а саме з Розділу 2, п.2.1, сторони узгодили супровідні послуги, а саме щодо послуг з розрахунково-касового обслуговування, вартість яких визначена Тарифами, опублікованими на офіційному сайті банку.

Між тим, в матеріалах справи відсутні відомості щодо Тарифів, які діяли на момент укладення договору.

Крім того, відповідно до ч.1,2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.

У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) зазначила, що «комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з матеріалами справи, відповідачка погодилась з умовами кредитування, у тому числі й щодо сплати комісії.

Однак, умови угод, їх укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 в частині стягнення прострочених комісій задоволенню не підлягають.

Як вбачається з наданого розрахунку 26.08.2021 на суму 2170 грн. відбулось погашення комісій. Між тим, враховуючи, що дана умова є нікчемною вказані кошти підлягають зарахуванню в погашення простроченої заборгованості за кредитом, яка згідно наданого розрахунку склала 29010,37 грн.

Таким чином з відповідачки на користь позивача ТОВ «Санфорд Капітал» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 3252 від 26.07.2021 станом на 10.04.2024 в сумі 26 840,3 грн. залишок простроченого кредиту з врахуванням сплаченої 2170 грн., які були зараховані в рахунок погашення комісії.

Вимог щодо стягнення відсотків позивач не заявляє.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає задоволенню частково.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження надання правничої допомоги представником позивача суду надано договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024, згідно якого правова допомога ТОВ «Санфорд Капітал» надавалась Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС», ордер на надання правничої допомоги, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно з актом приймання-передачі від 16.12.2024 АО «Альянс ДЛС» надано наступні послуги: проведення юридичного та фінансового аналізу боржника на суму 1200 грн., складання, підписання та подання до суду позовної заяви 6000 грн., всього на суму 7200 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною шостою статті 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду, а саме Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовну заяву задоволено частково (на 47,4%), з відповідачки на користь ТОВ «Санфорд Капітал» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3412,8 грн. та судовий збір у розмірі 1148,21 грн..

Керуючись ст.ст. 12-13, 19,76-82, 89, 95, 141, 178, 223, 247,258-259,263-265,272-274, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» заборгованість за кредитним договором № 3252 від 26.07.2021 станом на 10.04.2024 в сумі 26 840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) гривень 30 копійок заборгованість за простроченим кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» судовий збір в сумі 1148 (одна тисяча сто сорок вісім) гривень 21 копійка та витрати на професійну допомогу в розмірі 3412 (три тисячі чотириста дванадцять) гривень 80 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», , адреса місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд.21, прим.68,69.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

.

Суддя О.А. Савеленко

28.05.25