Справа № 595/751/25
Провадження № 2-з/595/6/2025
У Х В А Л А

22.05.2025 місто Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинська Лілія Богданівна, про усунення від права на спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2025 року до Бучацького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинська Л.Б., про усунення від права на спадкування.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивачка просить забезпечити позов шляхом заборони приватному нотаріусу Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинській Лілії Богданівні видавати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , 1971 року народження, будь-яким спадкоємцям - до вирішення справи по суті.

Заяву обґрунтовує тим, що предметом позовної заяви є усунення від права на спадкування за законом після смерті її сина ОСОБА_3 , 1971 року народження. 04 лютого 2025 року приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Одіжинською Л.Б. було відкрито спадкову справу №14/2025. 04 червня 2025 року закінчується шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, і нотаріус набуде право видати свідоцтво про право на спадщину особам, які заявили про прийняття спадщини. У разі невжиття заходів забезпечення позову відповідачка може отримати свідоцтво про право на спадщину, що в свою чергу унеможливить або суттєво ускладнить виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Такий правовий висновок щодо розуміння сутності інституту забезпечення позову наведений у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 у справі № 924/150/17.

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Позов забезпечується, зокрема, шляхом заборони вчиняти певні дії.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Судом установлено, що 22 травня 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Бучацького районного суду Тернопільської області із позовом, в якому просила усунути від права на спадкування за законом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з ухиленням від надання допомоги своєму чоловікові ОСОБА_3 .

06 червня 2025 року закінчується шестимісячний строк для прийняття спадщини і ОСОБА_2 матиме змогу отримати свідоцтво про право на спадщину та розпорядитись спадковим майном, зокрема відчужити його на користь третіх осіб.

Ця обставина переконливо свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони нотаріусу видавати свідоцтво про право на спадщину може істотно ускладнити ефективний захист прав позивачки у випадку задоволення позову, а також призвести до того, що позивачка не зможе їх захистити в межах одного судового провадження без нових звернень до суду. Крім того, заборона видавати свідоцтва про право на спадщину є співмірною розміру позовних вимог та повністю відповідає їх змісту.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову судом не встановлено обставин, що можуть свідчити про спричинення забезпеченням позову збитків відповідачу, а також обставин, передбачених частиною 3 статті 154 ЦПК України, за наявності яких обов`язком суду є застосування зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинська Лілія Богданівна, про усунення від права на спадкування - задовольнити.

Заборонити приватному нотаріусу Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинській Лілії Богданівні (вул. Галицька, 84-а, м. Бучач, Чортківський район, Тернопільська область, 48400) видавати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , 1971 року народження, будь-яким спадкоємцям, до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Копію ухвали направити сторонам для відома, а приватному нотаріусу Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинській Лілії Богданівні - для виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: І. І. Тхорик