ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/4255/24

Провадження № 22-ц/820/979/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Костенка А.М., П`єнти І.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

за участю: апелянтки ОСОБА_1 ,

представника апелянтки адвоката Рівнячка Л.С.,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №688/4255/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2025 року, в складі судді Цідик А.Ю., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Шепетівська міська рада, Головне управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області, про усунення перешкод,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати ОСОБА_1 утримувати у місці свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 свійські тварини та домашню птицю на відстані не ближче 15 метрів, а місце гноярки, де складаються в одну купу курячий послід, харчові відходи, помиї та інші нечистоти звільнити та розмістити її не ближче 20 метрів до вікна квартири позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 2012 року він разом із сім`єю проживає в квартирі АДРЕСА_2 . Відповідачка є власником сусіднього приватного будинку АДРЕСА_1 . Під вікном його квартири відповідачка облаштувала в своєму хліві курник, де вирощує курей, а поряд з ним гноярку, куди скидає курячий послід, харчові відходи, зливає помиї та інші нечистоти. Все це викликає сморід, унеможливлює провітрювання квартири, особливо у теплу пору року, сприяє розмноженню комах, які проникають у приміщення квартири, а також створює інші незручності у приміщенні. 31 травня 2024 року позивач звернувся з відповідною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області, на яку отримав відповідь, що за результатами обстеження прибудинкової території було встановлено, що дійсно, впритул до багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 розміщена огорожа приватного будинку. Під балконом будинку АДРЕСА_3 вирощують курей, складають курячий послід, компост. Цього ж дня позивач звернувся із аналогічною заявою до адміністративно-комунальної інспекції Шепетівської міської ради. Листом від 02 липня 2024 року №43 інспекція відповіла, що із сусідами проведено розмову, ознайомлено їх з приписами актів законодавства, які регулюють питання утримання домашніх тварин та птиці та рекомендовано їм перенести гноярку та перемістити курей в інше місце, щоб не створювати незручностей. Зазначає, що відповідно до чинних норм ДБН господарські будівлі/сараї для худоби, інших тварин та птахів (площею до 50 кв. м) повинні розташовуватись не ближче 15 м від житлових будинків. Тримання домашньої птиці та дрібної худоби дозволяється на відстані 4 м від спільної огорожі та відстані не менше 15 м від стіни сусіднього житлового будинку. Розміщення майданчиків для компосту повинні знаходитись не ближче 20 м від житлових будинків. Відповідачка нехтує не тільки нормами добросусідства, але й порушує права позивача, як користувача житлом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2025 року позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 утримувати в місці свого проживання за адресою АДРЕСА_1 свійські тварини та домашню птицю на відстані не ближче 15 м від житлового будинку АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити майданчик для компосту, що за адресою АДРЕСА_1 та розмістити майданчик для компосту не ближче 20 м від житлового будинку АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1211,20 грн судового збору.

Рішення суд мотивоване тим, що спірні об`єкти розміщені відповідачкою з порушенням технічних та санітарних вимог, що створює перешкоди позивачу у безпечному користуванні його майном, порушує особисті немайнові блага позивача, зокрема, на здоров`я, життя, безпечні умови проживання, побуту та відпочинку тощо.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_3 є неналежним позивачем у справі, оскільки він не є власником квартири АДРЕСА_2 . Також позивач не є власником чи землекористувачем земельної ділянки, на якій розташовано будинок АДРЕСА_3 . На думку відповідачки, вказані обставини не надають позивачу права зобов`язувати її усунути перешкоди в користуванні майном. Будинок АДРЕСА_3 побудований з порушенням будівельних норм, які регламентують відстані до сусідніх будівель, зокрема до належних відповідачці господарських споруд для утримання свійських тварин та птиці. Отже, забудовником не було дотримано вимог ДБН, а після придбання старого приватного жилого будинку АДРЕСА_3 ) саме власники квартир мали б дотримуватись правил добросусідства, як користувачі суміжної земельної ділянки та не допускати порушення ДБН. Оскільки будівництво будинку АДРЕСА_3 мало суспільний резонанс внаслідок відсутності відповідних дозволів на виконання будівельних робіт та проектної документації, то покупець квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_4 не могла не знати про вказані обставини. Вважає, що відповідачка вправі самостійно визначати місце зберігання побутових відходів та нею дотримані вимоги ДБН 2.2.-112.2019 «Планування та забудова територій». Крім того, покупець квартири АДРЕСА_3 перед придбанням її оглянув, бачив, що на земельній ділянці відповідачки облаштований в хліві курник, поряд з ним гноярка, але ніяким чином на вказані обставини не відреагував, не вважав їх наявність істотнім недоліком, які б перешкоджали використанню квартири за призначенням. Посилається також на те, що надані позивачем фотоматеріали не можуть бути належними доказами, оскільки з фотоматеріалів не можливо встановити їх відношення до предмету спору та невідомо з якого місця здійснювалась зйомка.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 28 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ухвалою суду від 28 березня 2025 року справу призначено до судового розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки воно є законним та обґрунтованим. Зазначає, що він дійсно не є власником квартири по АДРЕСА_3 та земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний будинок. Однак, ОСОБА_3 з часу придбання квартири на законних підставах нею користується, а відтак саме він звернувся до суду з позовною заявою, оскільки позивачка порушує вимоги добросусідства.

В судовому засіданні апелянтка ОСОБА_1 та її представник адвокат Рівнячок Л.С. вимоги апеляційної скарги підтримали, просили скасувати рішення суду першої інстанції.

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Люблінський О.Ф. в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Позивач ОСОБА_3 про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Треті особи без самостійних вимог Шепетівська міська рада, Головне управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлені, представник в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, що ОСОБА_3 з 01 листопада 2011 року зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 07 квітня 2010 року. Квартира знаходиться на першому поверсі, вікна квартири виходять на будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією технічного паспорта на квартиру від 18 вересня 2023 року.

Земельна ділянка під 18-ти квартирним будинком АДРЕСА_3 перебуває в комунальній власності Шепетівської міської територіальної громади, що підтверджується листом заступника міського голови від 29 січня 2025 року.

ОСОБА_1 є власником приватного будинку АДРЕСА_1 та присадибної земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0048, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08 вересня 2010 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08 жовтня 2010 року, копією Державного акта на право власності на земельну ділянку від 07 жовтня 2010 року.

Відповідно до технічного паспорта на будинок АДРЕСА_1 , будинковолодіння ОСОБА_1 складається з будинку А-1, підвал, гараж Д, літня кухня Б, баня В, сарай Г.

Відповідно до плану меж земельної ділянки площа земельної ділянки ОСОБА_1 становить 0,1000,00 га та межує з будинком позивача від А до Б.

31 травня 2024 року ОСОБА_3 звернувся із заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області про роз`яснення мешканцям по АДРЕСА_1 санітарних норм, оскільки утримання ними курей та облаштування майданчика для курячого посліду, харчових відходів викликає сморід, унеможливлює провітрювання квартири позивача, сприяє розмноженню комах, які проникають у приміщення квартири, а також створює інші незручності у приміщенні.

Листом від 19 червня 2024 року №16-2/1/2194 Головне управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області, у відповідь на заяву позивача повідомило, що Шепетівською міською радою була створена спеціальна комісія. За результатами обстеження прибудинкової території було встановлено, що дійсно, впритул до багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 розміщена огорожа приватного будинку. Під балконом будинку АДРЕСА_3 вирощують курей, складують курячий послід, компост. Під час зустрічі власникам будинку роз`яснені вимоги Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом МОЗ від 17 березня 2011 року №145, статті 103 Земельного Кодексу України, Правила благоустрою населених пунктів Шепетівської міської територіальної громади та рекомендовано перенести гноярку та перемістити курей в інше місце, щоб не створювати незручностей. Додатково роз`яснено, що спір може бути вирішений в порядку вирішення земельних спорів згідно із законодавством.

31 травня 2024 року ОСОБА_3 також звернувся із аналогічною заявою до адміністративно-комунальної інспекції Шепетівської міської ради. Листом від 02 липня 2024 року №43 інспекція повідомила, що із сусідами проведено розмову, ознайомлено їх з приписами актів законодавства, які регулюють питання утримання домашніх тварин та птиці та рекомендовано їм перенести гноярку та перемістити курей в інше місце, щоб не створювати незручностей.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені положеннями цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Статтею 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому шкоди.

Відповідно до статті 395 ЦК України речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Частиною 1 статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно із статтею 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (пункт 3 частини другої статті 16 ЦК України), усунення перешкод у здійсненні права користування майном. Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права. Цей спосіб захисту може використати не тільки власник майна, але й особа, яка відповідно до закону або договору має право користування ним.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до пункту б частини першої, частини другої статті 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів (стаття 91 ЗК України).

Відповідно до частини 1 статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Частиною 2 статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Інститут земельних відносин добросусідства є нормативно встановленими обмеженнями щодо здійснення прав на землю (включаючи право власності), які мають на меті забезпечити захист інтересів власників (землекористувачів) сусідніх володінь від можливих порушень при використанні земельних ділянок.

Основна мета цих правил полягає в сприянні і забезпеченні такому використанню земельних ділянок, при якому власникам сусідніх земельних ділянок і землекористувачам заподіюється менша кількість незручностей.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавства виокремлює усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном. Вказаний спосіб захисту може бути реалізований шляхом подання негаторного позову.

Негаторний позов це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод.

Захист речового права шляхом пред`явлення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (негаторного позову) є можливим носієм речового права і передбачає доведення позивачем таких обставин: 1) належність позивачу речового права, з приводу захисту якого він звертається до суду; 2) порушення цього права, його невизнання чи оспорювання; 3) вчинення цих дій саме відповідачем.

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Сторонами у справі визнається, що відповідачка облаштувала курник, в якому утримуються кури, майданчик для компосту поруч (гноярку) в безпосередній близькості до стін житлового будинку позивача по АДРЕСА_3 .

За доводами позивача утримання курей та облаштування майданчика для курячого посліду, харчових відходів тощо викликає неабиякий сморід, унеможливлює провітрювання квартири, особливо у теплий період року, сприяє розмноженню комах, які проникають у приміщення квартири, а також створює інші незручності у приміщенні.

Згідно зі статтею 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» підприємства, установи, організації та громадяни при розробленні і використанні нових технологій, проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції та технічному переобладнанні підприємств, виробничих об`єктів і споруд будь-якого призначення, плануванні та забудові населених пунктів, курортів, проектуванні і будівництві каналізаційних, очисних, гідротехнічних споруд, інших об`єктів зобов`язані дотримувати вимог санітарного законодавства.

Статтею 375 ЦК України передбачено право власника земельної ділянки зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», які затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 квітня 2019 року №104, встановлено допустиму відстань від житлового будинку та літньої кухні до господарських будівель (сараїв) для худоби, інших тварин та птахів площею до 50 кв.м., що становить 15 метрів, а майданчики для компосту, дворові вбиральні, сміттєзбірник, сховища для добрив та ядохімікатів 20 м.(пункт 6.1.41).

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що спірні об`єкти (курник та майданчик для компосту (гноярка))розміщені відповідачкою з порушенням технічних та санітарних вимог, що створює перешкоди позивачу у безпечному користуванні його майном, порушує особисті немайнові блага, зокрема, на здоров`я, життя, безпечні умови проживання, побуту та відпочинку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, вважає його законним та обґрунтованим.

Як встановлено судом, відповідачка утримує птахів у господарській споруді на відстані меншій ніж 15 м та майданчик для компосту на відстані меншій ніж 20 м від житлового будинку, в якому проживає позивач. Вказаний факт підтверджується листом Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області від 19 червня 2024 року №16-2/1/2194, фотоматеріалами та визнається самою відповідачкою.

Відповідачка не надала належних і допустимих доказів на спростування зазначених обставин та доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції.

Крім того, представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що порушення будівельних і санітарних норм щодо яких заявлено позов, були усунуті ОСОБА_1 після ухвалення рішення судом першої інстанції.

З огляду на те, що спірні об`єкти розміщені відповідачкою з порушенням технічних та санітарних вимог, а саме облаштовані на меншій відстані ніж перебачено чинним законодавством від житлового будинку позивача, що призводить до незручностей, у зв`язку з неприємним запахом нечистот та відходів, порушує права позивача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Не заслуговують на увагу посилання апелянтки на те, що ОСОБА_3 є неналежним позивачем у справі. Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачем за негаторним позовом може бути власник, або законний «титульний» володілець, тобто, особа, яка хоч і не є власником, але володіє майном на підставі, передбаченій законом або договором. ОСОБА_3 відповідно до витягу №6 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 05 вересня 2024 року за згодою власника зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 , а отже на законних підставах проживає у ній, та має право звертатися до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні вказаним житлом.

Доводи апелянтки про те, що будинок позивача не прийнятий в експлуатацію та побудований з порушеннями, також не заслуговують на увагу, оскільки законність його будівництва не є предметом цього спору.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Судові витрати

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 травня 2025 року.

Судді Т.В. Спірідонова

А.М. Костенко

І.В. П`єнта