Провадження № 2/686/849/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В

при секретарі Колісник Л.В.

за участі: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Саварчук Вадим Миколайович про тлумачення змісту заповіту, припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Саварчук Вадим Миколайович про тлумачення змісту заповіту, припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку. Просить здійснити тлумачення заповіту ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, складеного та посвідченого 29 серпня 1995 року державним нотаріусом Другої Хмельницької державної нотаріальної контори Івановою І.І., зареєстрованого у реєстрі за № 4855, як вираження волі ОСОБА_5 заповісти ОСОБА_6 належну йому частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 , чотири дріб три в місті Хмельницькому. Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельну ділянку, загальною площею 0,0541 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер :01:004:0654. Визнати за нею, право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0541 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер :01:004:0654.

На обґрунтування свого позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її дядько (рідний брат матері) ОСОБА_5 . Після своє смерті він залишив заповіт на її користь, який складений 29 серпня 1995 року. Вказаним заповітом померлий здійснив розпорядження належним тоді йому майном, а саме належну йому частину будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_3 . На той час вказана частина будинку належала в рівних частках її матері ОСОБА_7 та її брату ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (від 02.11.1995 року) після смерті їх матері ОСОБА_8 .

Це майно становило ? частку від всього будинку. Інша 1/2 частина будинку належить ОСОБА_9 . Вказаний будинок був поділений на квартиру АДРЕСА_4 та кватиру АДРЕСА_5 .

ОСОБА_5 проживав у м. Кам`янець-Подільський до смерті.

Вона зі своєю сім`єю постійно до сьогодні проживає в м. Хмельницькому у вказаному будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_4 її мати померла. Вона вступила в спадщину на підставі свідоцтва про прийняття спадщини за законом (27.10.2006 року). Після цього співвласниками 1/2 частки будинковолодіння стали вона та її дядько ОСОБА_5

25.04.2012 року вона зареєструвала шлюб та змінила прізвище з ОСОБА_10 на ОСОБА_11 .

28 серпня 2020 року вона разом із своїм дядьком ОСОБА_5 уклали договір з ОСОБА_9 про поділ майна в натурі житлового будинку з надвірними будівлями. На підставі вказаного договору вона із ОСОБА_5 стали співвласниками окремого житлового будинку розміром 48,6 кв. м. з надвірними будівлями, хлівом «В», хлівом «б», погребом «Г».

07 вересня 2020 року вказаному будинковолодіння була присвоєна нова адреса: АДРЕСА_2 , а у власність ОСОБА_9 перейшов будинок розміром 71,2 кв. м з хлівом «Б» з залишенням адреси АДРЕСА_3 .

Заповіт ОСОБА_5 склав на її користь ще у 1995 році. На той час він являвся власником 1/4 частки будинковолодіння, за адресою АДРЕСА_3 .

Після поділу вказаного будинковолодіння на два окремих будинка, з присвоєнням нової адреси ОСОБА_5 не змінив заповіт, хоча з тексту заповіту можна дійти висновку, що волевиявленням спадкодавця була передача майна на її користь саме цієї частини будинку, а не будь якої іншої.

Оскільки вона позбавлена можливості у інший спосіб, ніж тлумачення заповіту, підтвердити дійсну волю спадкодавця на спадкування нею спадкового майна, вважає наявними підстави звернення до суду для захисту її прав шляхом тлумачення заповіту.

У заповіті, який складено 29 серпня 1995 року вказано, що «Я ОСОБА_5 , що мешкаю в АДРЕСА_6 , на випадок моєї смерті роблю таке розпорядження: Належну мені частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 чотири дріб_два в місті Хмельницькому - заповідаю ОСОБА_12 .».

З огляду на описані вище факти та надані письмові докази немає сумніву в тому, що належна ОСОБА_5 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 чотири дріб два в місті Хмельницькому є тим самим об`єктом нерухомості, але на сьогодні має адресу АДРЕСА_2 , замість 4/2.

Після поділу вказаного будинковолодіння на два об`єкта нерухомості вона особисто почала процес безоплатної приватизації земельної ділянки та замовила в проектній організації технічну документацію із землеустрою.

Оскільки співвласниками будинковолодіння по АДРЕСА_2 були вона та ОСОБА_5 17.07.2021 року на підставі рішення сесії ХМР нам у спільну сумісну власність була передана земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0654 розміром 541 м. кв. Вказана частина земельної ділянки не увійшла в спадщину, оскільки на час складання заповіту ОСОБА_5 не мав на праві приватної власності вказану земельну ділянку. Вид використання земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК до особи, яка набула право власності на і житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, припиняється право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з положеннями статті 125 ЗК України у редакції, що була чинною, починаючи з 1 січня 2002 року, слід виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Саварчук Вадим Миколайович в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 29 серпня 1995 року ОСОБА_5 склав заповіт, відповідно до якого належну йому частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_3 заповідає ОСОБА_12 .

08 квітня 2022 року ОСОБА_5 склав заповіт, відповідно до якого належний йому транспортний засіб RENAULT KANGOO, р.н. НОМЕР_1 заповідає ОСОБА_4 .

28 серпня 2020 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_5 було укладено договір про поділ майна в натурі житлового будинку з надвірними будівлями, відповідно до якого предмет договору: нерухоме майно, а саме: - житловий будинок з надвірними будівлями, що перебуває у спільній частковій власності сторін, розташований за адресою:

АДРЕСА_3 .

07.09.2020 року управління архітектури та містобудування прийняло наказ №357 «про зміну адреси», в якому наказано, що у зв`язку з поділом житлового будинку загальною площею 119,8 кв.м., житловою площею 49,9 кв.м.. з надвірними будівлями по АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) та припиненням права спільної часткової власності на нього, наказом по управління архітектури та містобудування департаменту архітектуру, містобудування та земельних ресурсів «Про зміну адреси об`єкта нерухомого майна в місті Хмельницькому» від 07.09.2020 №357 вирішено адресу окремого об`єкту нерухомого майна житлового будинку загальною площею 48,6 кв.м., житловою площею 25,2 кв.м. з належними до нього надвірними будівлями змінити на адресу АДРЕСА_2 . Враховуючи вищевикладене, рекомендують у встановленому законодавством порядку звернутись до органів державної реєстрації прав для подання заяви про внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо новоствореного об`єкту нерухомого майна.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.09.2020 року: власниками по ? частини будинку АДРЕСА_2 є: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Рішенням четвертої сесії Хмельницької міської ради №49 від 17.02.2021 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та надаються земельні ділянки у спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) межі житлової та громадської забудови: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ,

АДРЕСА_2 :01:004:0654), площа 541 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 .

Заяви про прийняття спадщини до нотаріуса подали крім позивачки діти ОСОБА_5 : ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Саварчук Вадим Миколайович направив ОСОБА_2 лист про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, в якому вказано, що нею були подані документи на ? частку праві власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Як пояснила, в судовому засіданні, представник позивача, позивач наказ про зміну адреси об`єкта нерухомого майна в м. Хмельницькому від 07.09.2020 року з АДРЕСА_3 на АДРЕСА_2 , не надавала нотаріусу.

Згідно ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статей 1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи), яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України)

Відповідно до частин першої, другої статті 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Відповідно до статті 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.

У заповіті ОСОБА_5 від 29 серпня 1995 року зазначено, що він заповідає належну йому на праві власності частину житлового будинку по АДРЕСА_3 ОСОБА_12 . Вказана частина будинку належала ОСОБА_5 , а в подальшому було змінено нумерацію будинку. Наказу управління архітектури та містобудування № НОМЕР_2 про зміну нумерації будинку до нотаріуса позивачем не надавалось.

Таким чином, відсутні підстави для тлумачення заповіту, оскільки відсутнє порушення, невизнання або оспорювання права позивачки.

Вирішуючи позовні вимоги, в частині припинення права спільної сумісної власності ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельну ділянку, загальною площею 0,0541 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер :01:004:0654, суд враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 25 ЦК України: здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому у нього відсутні будь які права, станом на час звернення ОСОБА_2 до суду з вказаним позовом - 21.11.2024 року.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК до особи, яка набула право власності на і житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи припиняється право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з положеннями статті 125 ЗК України у редакції, що була чинною, починаючи з 1 січня 2002 року, слід виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Право власності на ? частину житлового будинку по

АДРЕСА_2 , яке належала ОСОБА_5 до ОСОБА_2 не перейшло, а тому підстави для застосування ст. 120 ЗК України, відсутні.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0541 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер :01:004:0654, слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстави для задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Саварчук Вадим Миколайович про тлумачення змісту заповіту, припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку відсутні.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вимоги ст.. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 120 ЗК України, ст. ст. 213, 377 1216,1217, 1256 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 263 265, 354 ЦПК України; суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Саварчук Вадим Миколайович про тлумачення змісту заповіту, припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня виготовлення повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає в

АДРЕСА_7 ;

Відповідачі: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_8 ;

- ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає в АДРЕСА_9 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Саварчук Вадим Миколайович, м. Кам`янець-Подільський вул.. Драгоманова, 15 Хмельницької області.

Повний текст рішення складено 23.05.2025 року.

Суддя: