Справа № 448/1771/24 Головуючий у 1 інстанції: Кічак Ю.В
Провадження № 22-ц/811/835/25 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м.Львів

Справа № 448/1771/24

Провадження № 22-ц/811/835/25

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_1 на ухвалу Мостиського районного суду Львівської області, постановлену у м. Мостиська 5 березня 2025 року у складі судді Кічака Ю.В. у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,-

встановив:

27 вересня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

10 жовтня 2024 року Мостиським районним судом Львівської області видано судовий наказ, яким вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 27 вересня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 14 січня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за новоявленими обставинами та залишено в силі судовий наказ, виданий Мостиським районним судом Львівської області 10 жовтня 2024 року.

22 січня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про відшкодування судових витрат, понесених ним у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви посилається на те, що 10 жовтня 2024 року Мостиським районним судом Львівської області винесено судовий наказ у справі. ОСОБА_2 не погодилася з судовим наказом та подала заяву про його перегляд за нововиявленими обставинами. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 14 січня 2025 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні поданої заяви про перегляд за нововиявленими обставинами зазначеного судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Посилається на ч.ч.1, 3 ст.133, ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України. Вказує, що 22 серпня 2024 року між ним ( ОСОБА_3 ) та Адвокатським об`єднанням «Матвіїв і Партнери» укладено договір про надання правової допомоги №1059-22/08/24; згідно п.2.2. Договору про надання правової допомоги винагорода за правову допомогу (гонорар) оплачується клієнтом за ставкою 3 000 грн. за 1 годину, витрачену адвокатом (адвокатами) виконавця на надання правової допомоги. Відповідно до п. 2.7 договору факт надання правової допомоги за договором підтверджується актами про надану правову допомогу, які підписуються уповноваженими представниками сторін, і є первинними обліковими документами. Акти про надану правову допомогу готуються виконавцем і передаються клієнту разом із рахунком для оплати. У разі відсутності зауважень до якості та /або обсягу наданих послуг клієнт протягом 5 календарних днів підписує та повертає виконавцю його примірник акту про надану правову допомогу. У випадку не підписання клієнтом акту про надану правову допомогу у вищевказаний строк, а також необґрунтованої відмови від його підписання, виконавець підписує акт в односторонньому порядку, вказуючи про відмову від підписання акту клієнтом. Згідно п.2.5.1. договору не пізніше 5 числа місяця наступного за розрахунковим виконавець надає клієнту рахунок для оплати, виходячи з обсягу часу, що його було витрачено адвокатом (адвокатами) виконавця на надання правової допомоги за договором, ставок зазначених в п. 2.2. договору, фактичних витрат виконавця, зазначених в п.2.3 договору. Вказує, що йому (стягувачу) в період з 25 листопада 2024 року по 14 січня 2025 року надані послуги правничої допомоги у кількості 19 робочих годин на загальну суму 57 000 грн., що підтверджується актами виконаних робіт: №003694 від 3 грудня 2024 року, №003718 від 17 грудня 2024 року та №003730 від 14 січня 2025 року, у яких зазначено детальний опис наданих послуг, їхню кількість, вартість та загальну суму, яка підлягає до сплати; до кожного із зазначених актів було виставлено рахунки на оплату наданих послуг. Вважає вартість послуг правничої допомоги є розумною та співмірною зі складністю справи та часом, затраченим представником на надання таких послуг. Зазначає, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. При зверненні до суду із письмовими запереченнями на заяву про перегляд за нововиявленими обставинами та скасування судового наказу про стягнення аліментів він (стягувач) зазначив, що згідно із п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України попередній розрахунок суми судових витрат складається із витрат на надання послуг професійної правничої допомоги, які будуть надаватися йому під час розгляду даної справи в суді адвокатами АО «Матвіїв і Партнери» та оцінюється ним в попередньому (орієнтовному) розмірі 25 000 грн. Докази надання послуг професійної правничої допомоги та їхньої плати буде подано на розгляд суду після завершення розгляду справи у визначеному чинним процесуальним законом порядку. В судовому засіданні 14 січня 2025 року його представник повідомив суд про те, що докази, які підтверджують судові витрати стягувача у даній справі про надання (отримання) послуг професійної правової (правничої) допомоги будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. Просив відшкодувати судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) в розмірі 57 000 грн.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 5 березня 2025 року частково задоволено заяву ОСОБА_3 про відшкодування судових витрат у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за новоявленими обставинами. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 21 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалу суду оскаржують ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 . Просять ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відшкодування судових витрат. Вказують, що що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права. Зазначають, що у своїй заяві про видачу судового наказу ОСОБА_3 не просив суд стягнути з ОСОБА_6 на його користь витрати на професійну правничу допомогу та не надав доказів таких витрат. До заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_3 долучив лише договір про надання правової допомоги від 22 серпня 2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 не сплатив коштів адвокату за надання правничої допомоги у зв`язку з розглядом справи, квитанції чи чеки про оплату послуг не були долучені до заяви. Вказує, що заявлені витрати у розмірі 57 000 грн. є завищеними та не співмірними зі складністю справи, а сума нараховувалась програмним забезпечення яким користується адвокат, а не з фактичної виконаної роботи. Стверджує, що суд в обов`язковому порядку повинен зменшити розмір витрат на правничу допомогу, якщо він є не співмірним з складністю справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_5 , перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Встановлено, що 10 жовтня 2024 року Мостиським районним судом Львівської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 27 вересня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 14 січня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за новоявленими обставинами та залишено в силі судовий наказ, виданий Мостиським районним судом Львівської області 10 жовтня 2024 року.

В судовому засіданні 14 січня 2025 року представник ОСОБА_3 Хом`як О.Г. заявив клопотання про те, що докази фактичних судових витрат, що понесені ОСОБА_3 , надасть після ухвалення рішення з дотриманням строку, визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України.

ОСОБА_3 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат. Просив стягнути з ОСОБА_2 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 57 000 грн. До цієї заяви представником надано договір про надання правової допомоги №1059-22/08/24 від 22 серпня 2024 року.

За надання правової допомоги, передбаченої розділом 1 цього договору, клієнт виплачує виконавцю гонорар, винагорода за правову допомогу, що надається виконавцем (гонорар) оплачується клієнтом за ставкою 3 000 грн. за 1 год., витрачену адвокатом виконавця на надання правової допомоги (п.2.1 договору).

Згідно із п.2.7 договору факт надання правової допомоги за договором підтверджується актами про надану правову допомогу, які підписуються уповноваженими представниками сторін, і є первинними обліковими документами. Акти про надану правову допомогу готуються виконавцем і передаються клієнту разом із рахунком для оплати. У разі відсутності зауважень до якості та /або обсягу наданих послуг клієнт протягом 5 календарних днів підписує та повертає виконавцю його примірник акту про надану правову допомогу. У випадку не підписання клієнтом акту про надану правову допомогу у вищевказаний строк, а також необґрунтованої відмови від його підписання, виконавець підписує акт в односторонньому порядку, вказуючи про відмову від підписання акту клієнтом.

Відповідно до п.2.5.1. договору не пізніше 5 числа місяця наступного за розрахунковим виконавець надає клієнту рахунок для оплати, виходячи з обсягу часу, що його було витрачено адвокатом (адвокатами) виконавця на надання правової допомоги за договором, ставок зазначених в п. 2.2. договору, фактичних витрат виконавця, зазначених в п.2.3 договору.

Крім договору про надання правової допомоги до заяви додано акти виконаних робіт №003694 від 3 грудня 2024 року, №003718 від 17 грудня 2024 року та №003730 від 14 січня 2025 року, а також рахунки на оплату наданих послуг.

ОСОБА_3 заявлено до відшкодування за рахунок ОСОБА_2 57 000 грн. понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

При визначенні розміру компенсації ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції посилався на характер правовідносин у цій справі та її складність; тривалість розгляду справи; подані ОСОБА_3 докази щодо обсягу наданих йому послуг і виконаних робіт та їх вартості; факт участі представника ОСОБА_3 - адвоката Хом`яка О.Г. у судових засіданнях у цій справі та сукупний час, витрачений ним на участь у судових засіданнях, що в загальному склав 5 год.; ставку адвокатського гонорару за годину роботи, який визначено у п.2.2 договору, яка становить 3 000 грн. за 1 год.; зазначений Витрикушем І.А. попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, про які він зазначав у запереченні на заяву ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та відповідно очікував понести такі витрати у розмірі 25 000 грн.; а також поведінку сторін під час розгляду справи.

Суд вважав недостатньо обґрунтованим, завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг та витраченим часом адвоката заявлений ОСОБА_7 розмір витрат за послуги з ознайомлення з матеріалами справи, побудови стратегії захисту, пошуку релевантної судової практики та підготовки та подання до суду заперечення на заяву про перегляд судового рішення за новоявленими обставинами, підготовки та подання до суду клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд прийшов до висновку, що відшкодуванню ОСОБА_3 підлягають понесені ним витрати на професійну правничу допомогу за надані йому послуги щодо представництва його інтересів адвокатом в судових засіданнях по справі на загальну суму 15 000 грн. (5 год. х 3 000 грн.), а також розмір витрат за надані послуги адвоката з підготовки та подання до суду заперечення на заяву про перегляд судового рішення за новоявленими обставинами, які суд оцінив у розмірі 6 000 грн.

Колегія суддів не може погодитися в повній мірі з висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В ідповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

У частині другій статті 137 ЦПК України установлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19), постанові від 8 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) та постанові від 8 червня 2022 року у справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» за заявою № 58442/00 щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04, пункт 268) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

ОСОБА_3 просив стягнути з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 57 000 грн. На підтвердження таких витрат надано суду першої інстанції договір про надання правової допомоги №1059-22/08/24 від 22 серпня 2024 року, акти виконаних робіт №003694 від 3 грудня 2024 року, №003718 від 17 грудня 2024 року та №003730 від 14 січня 2025 року, а також рахунки на оплату наданих послуг.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Не погодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заперечення на заяву ОСОБА_3 про відшкодування судових витрат у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами. Просив відмовити у відшкодуванні ОСОБА_3 заявлених ним витрат.

Наявні в матеріалах справи документи, долучені ОСОБА_3 , дають підстави для висновку про доведеність понесених ним витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи. В той же час колегія суддів вважає, що витрати на професійну правову допомогу в сумі 21 000 грн., враховуючи рівень складності цієї справи, предмет судового розгляду та розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірними з обсягом та часом, необхідним для виконання робіт. Тому, з урахуванням необхідності правничої допомоги, часу, затраченного адвокатом, принципів розумності та співмірності, необхідно зменшити розмір витрат на правничу допомогу з 21 000 грн. до 10 000 грн.

Керуючись ст. 367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 5 березня 2025 року змінити.

Зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 10 000 (десяти тисяч) грн.

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено і підписано 26 травня 2025 року.

Головуючий_-_____________________Т. І. Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________Р. В. Савуляк