Справа №295/2193/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Єригіна І.М.

при секретарі судового засідання Барашивець Т.С.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ:

Заявника звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з її онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 28.11.2015 рок по ІНФОРМАЦІЯ_4 та перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, заявник вказала, що в неї був син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та онук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мати онука і колишня дружина сина - ОСОБА_5 . Син із дружиною розлучився. ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 помер, а мати онука ОСОБА_5 на той час була позбавлена батьківських прав рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.06.2014 року справа №274/1164/14-ц . Після смерті сина ОСОБА_4 з 28 листопада 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 , вона та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З 13.10.2020 році ОСОБА_3 розпочав службу за контрактом в ЗСУ, відповідно ОСОБА_1 перебувала на його утриманні з 13.10.2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто по день його смерті. В червні 2022 року ОСОБА_1 отримала повідомлення про зниклого без вісті №203 від 24 червня 2022 року від ІНФОРМАЦІЯ_8 , в ньому містилось наступне: Сповіщаю Вас зі скорботою про те., що Внук розвідник-радіотелеграфіст 1 розвіду вального відділення 3 розвідувального взводу І розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 2001 р.н. в результаті бою в районі н.п. Миколаївка Сєвєродонецького району Луганської області 19.06.2022 року зник безвісті. Проведення оперативно-розшукових заходів по встановленню його місця знаходження результатів не дали.

В подальшому на початку травня 2024 року ОСОБА_1 отримала від ІНФОРМАЦІЯ_8 сповіщення №819 від 08 травня 2024 року про те, що її онук розвідник-радіотелеграфіст 1 розвідувального відділення 3 розвідувального взводу 1 розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 2001 р.н.. в результаті бою в районі н.п. Миколаївка Сєвєродонецького району Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_4 загинув. Наприкінці січня 2025 року ОСОБА_1 отримала листа від ІНФОРМАЦІЯ_9 №10/493 від 09 січня 2025 року в якому вказується про те, щоб отримати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану вона має звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_10 із рядом документів, в тому числі як вказується в даному листі: Окрім цього, до пакету документів необхідно долучити документ, що підтверджує родинні зв`язки з загиблим (померлим) військовослужбовцем відповідно до ст. 16і Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а саме, рішення суду загальної юрисдикції, який з`ясує характер відносин з загиблим ОСОБА_6 . Зокрема про те що, на момент загибелі Ви спільно проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Тобто в зв`язку з виплатою одноразової грошової допомоги та надання ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника України звертається із заявою до Суду.

Ухвалою судді Богунського раойнного суду м. Житомира від 04.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним у заяві.

Представник заявника адвокат Примак В.М. в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у заяві.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_9 у судове засідання не прибув, подав заяву в якій не заперечував проти позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників та свідків, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , від 29.12.1973 року, та серії НОМЕР_3 від 08.07.2014, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є бабцею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно копії повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , який був батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.06.2014 року, справа №274/1164/14-ц ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , позбавлено батьківських прав, зокрема відносно її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В повідомленні начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 №819 від 08.05.2024 року, яка направлена ОСОБА_1 повідомлено про те, що її внук розвідник-радіотелеграфіст 1 розвідувального відділення 3 розвідувального взводу 1 розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 2001 р.н. в результаті бою в районі н.п. Миколаївка Сєвєродонецького району Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_4 загинув.

Згідно довідки про причину смерті (до форми № 106/о237) від 12.04.2024, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , причина смерті: вогнепальне осколькове поранення голови.

Відповідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Факт спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , станом на день його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 підтверджується наступними доказами.

Згідно копії акту про проживання особи № 259 від 05.12.2024, виданого директором ПП «КВЖРЕП №8» зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , по 19.06.2022 року.

Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання особи від 08.11.2017 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Крім того, факт того, що заявниця перебувала на утриманні у загиблого онука ОСОБА_3 підтверджено також показами свідків.

Свідок ОСОБА_7 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 , в судовому засіданні надала пояснення, що ОСОБА_3 піклувався та допомагав ОСОБА_1 по господарству, постійно купував продукти харчування, надавав кошти для господарських потреб, також надавав кошти на придбання ліків, лікування та на оплату комунальних послуг.

Свідок ОСОБА_8 , яка проживає за адресою АДРЕСА_4 , в судовому засіданні надала пояснення, що ОСОБА_3 піклувався та допомагав ОСОБА_1 по господарству, постійно купував продукти харчування, надавав кошти для господарських потреб, оплату комунальних послуг та лікування.

На підставі ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України, окрім фактів, зазначених в ч.1 цієї норми, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.1постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до статті 31 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб » члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Суд зазначає, що утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонт, сплату комунальних платежів, купівлю продуктів харчування, речей першої необхідності, ліків, тощо.

В постанові Верховного суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18 зазначено, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц.

Також у наведеній вище постанові зазначено, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Ч. 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в ред. на момент отримання права) одноразова грошова допомога в зв`язку з загибеллю військовослужбовця у випадках, зазначених у пп. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один з подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Виходячи з аналізу ст. 3 СК України, сім`єю є соціальна група, яка не обов`язково складається з людей, які перебувають у шлюбі. Сімє`ю також є соціальна група осіб, поєднаних спільним побутом, які здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц.

Згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

У п. 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають та ведуть спільне господарство.

Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, дослідженими доказами обґрунтовано підтверджено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , з її онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки з 28 листопада 2015 року до 19.06.2022 року, та перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , на утриманні у її онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , з 13.10.2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто по день його смерті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76-81, 247, 293-294, 315- 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, задовольнити.

Встановити факт спільного проживання, пов`язаного спільним побутом і взаємними правами та обов`язками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , з її онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 28 листопада 2015 року до 19.06.2022 року .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , на утриманні у її онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 13.10.2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто по день його смерті.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_15 , місцезнаходження: АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 .

Суддя І.М. Єригіна