Справа № 576/794/25
Провадження № 2-др/576/8/25
і м е н е м У к р а ї н и
27 травня 2025 року м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі
головуючого суддіУсенко Л.М.
секретар судового засіданняБірюк О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 576/794/25
про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька
учасники справи та представники: не з`явились
Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2025 року задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька.

20 травня 2025 року від позивача ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн. та витрат за проведення аналізу ДНК у сумі 4800 грн.

22 травня 2025 року відповідач ОСОБА_2 через канцелярію суду надала письмові пояснення, де зазначила, що згодна компенсувати позивачу половину витрачених коштів на проведення аналізу ДНК у сумі 2400 грн. та 1000 грн. витрат на правничу допомогу, оскільки у позивача вище матеріальне становище, ніж у неї, а всі матеріальні витрати йдуть на потреби дитини та стареньких батьків. Заяву просить розглядати у її відсутність (а.с. 49).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення у тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Сторони у судове засідання не з`явились, їх неприбуття не перешкоджає розгляду заяви, відповідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

08.04.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просив виключити відомості про нього як батька з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зокрема у позовній заяві ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на його користь витрати за отриману правничу допомогу 5000 грн. та 4800 грн. за проведення аналізу ДНК (а.с. 4).

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька задоволено: виключено відомості про батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з актового запису № 51 від 27 лютого 2013 року, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного Глухівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати по оплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп. (а.с. 37-40).

При складанні повного тексту рішення, вирішуючи питання про щодо розподілу судових витрат по справі, судом не вирішене питання щодо судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката та оплати висновку про біологічне батьківство.

При зверненні до суду з позовною заявою на підтвердження надання правничої допомоги стороною позивача надано копію договору про надання правничої допомоги № 367 від 04.04.2025 року, укладеного між адвокатом Рубаном О.М. та ОСОБА_1 , розрахунок судових витрат за правничу допомогу, акт про надані послуги у сумі 5000 грн. та квитанцію від 04.04.2025 року на вказану суму (а.с. 13-18). На підтвердження витрат, пов`язаних з дослідженням ДНК, яке було проведене лабораторією Genecode на замовлення позивача до початку судового розгляду, надано копію договору № 044 ЄА/408 та рахунок-фактура (сума платежу 4800 грн.) та квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № 2.101395393.1 від 04.03.2025 на суму 4800 грн. (а.с. 9-10).

Зважаючи на вище викладене, оскільки судом не вирішене питання щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу та витрат за проведення аналізу ДНК, суд прийшов до висновку про необхідність винесення додаткового рішення по цивільній справі № 576/794/25.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Надаючи оцінку наданим стороною позивача доказам на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та запереченням сторони відповідача щодо розміру такої допомоги, суд враховує позицію Великої Палати ВС висловлену у справі № 904/4507/18, де зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Разом із цим у постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У цій справі суд враховує характер спірних правовідносин, складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт, та приходить до висновку, що стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. не є цілком співмірним із складністю справи та виконаним адвокатом обсягом роботи. Так, складення позовної заяви в цій категорії справ не є юридично складним. Доказова база фактично складається із одного доказу висновку про біологічне батьківство, який був отриманий позивачем самостійно майже за два місяці до укладення договору із адвокатом. Решта додатків до позову складаються із копій паспортів сторін, свідоцтва про народження дитини та документів, пов`язаних із наданням адвокатом професійної правничої допомоги. Крім цього справу було вирішено в підготовчому судовому засіданні, у яке жодна із сторін не з`явилась, при цьому відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі. Тому, виходячи з конкретних обставин справи, керуючись критерієм реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 грн.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи (частина третя статті 133 ЦПК України).

Частинами другою, третьою статті 102 ЦПК України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторони (сторона) не надали відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частина перша статті 103 ЦПК України).

Згідно із частинами першою, п`ятою - сьомою статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Частина перша статті 1 Закону України «Про судову експертизу» визначає, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (частина перша статті 71 цього Закону).

Пункт 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, передбачає, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

Системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке:

(1) витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат;

(2) висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи;

(3) у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду;

(4) при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи (п. 145 Постанови ВП ВС від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22).

Висновок про біологічне батьківство № MGU1680 містить застереження про те, що зразки ДНК не були взяті відповідно до встановленої юридичної процедури для надання результатів ДНК аналізу до судових інстанцій, і відповідно експерт не вважається таким, що обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Отже, вищевказаний висновок про біологічне батьківство не є висновком експерта в розумінні ЦПК України, а тому витрати на його виготовлення не підлягають стягненню з відповідача в порядку розподілу судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 265, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

У стягненні витрат на проведення аналізу ДНК відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області черезГлухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складене 27 травня 2025 року.

Суддя Л.М.Усенко