Справа №351/2876/23
Номер провадження №2/351/45/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

за участі секретаря - Бабшинської К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом адвоката Шалара Іона Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Шалар І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Снятинського районного суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди.

Позовні вимоги мотивував тим, що 15.07.2023 близько 13:00 год. ОСОБА_2 в с. Орелець Коломийського району ІваноФранківської області по вул. Равлюка, 5, автомобільна дорога (АД) Н-10 створив перешкоду для руху транспортних засобів та не вжив відповідних заходів щодо попередження інших учасників руху про небезпеку, що призвело до пошкодження транспортного засобу марки «LEXUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

З метою фіксації вищезазначеної події, ОСОБА_3 невідкладно звернувся до правоохоронних органів та працівниками поліції зафіксовано вказану події та відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 139 КУпАП .

Постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 10.08.2023 року у справі № 351/1827/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510,00 грн.

Власником транспортного засобу марки «LEXUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , яка є матір`ю ОСОБА_3 .

Для правильного та повного визначення вартості матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 внаслідок падіння гілки дерева на її автомобіль, вона звернулася до судового експерта Юзви Станіслава Григоровича. За результатами проведеного дослідження та розрахунків, експертом був складений висновок експерта №56/23 за результатами автотоварознавчої експертизи, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження 15.07.2023 року від падіння гілки дерева, становить 596497,42 грн.

В подальшому пошкоджений транспортний засіб було відновлено, здійснивши його ремонт, що підтверджується рахунком-фактурою №Па-0000170 від 14.11.2023 року та актом №Па-000075 виконаних робіт, відповідно до яких, вартість повного ремонту автомобіля марки «LEXUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 518291,87грн.

ОСОБА_2 відшкодував в досудовому порядку позивачу 25000 грн., решта суми залишилась не відшкодованою.

На підставі зазначеного, представник позивача просить суд стягнути з відповідача в користь позивачки кошти на відшкодування майнової шкоди в розмірі 493 291,87 грн. та понесені судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 4 932,92 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 15.07.2023 близько 13:00 год. ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 , автомобільна дорога (АД) Н-10 створив перешкоду для руху транспортних засобів та не вжив відповідних заходів щодо попередження інших учасників руху про небезпеку, що призвело до пошкодження транспортного засобу марки «LEXUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 1.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 139 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Постановою Снятинського районного суду від 10.08.2023 у справі № 351/1827/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 139 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником транспортного засобу марки Lexus LX450 , реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1 .

Згідно висновку експерта №56/23 за результатами автотоварознавчої експертизи згідно договору з ОСОБА_1 від 10.08.2023р. вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику автомобіля Lexus LX450, 2017 року виготовлення, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження 15.07.2023р. від падіння дерева, становить 596 497,42 грн.

Відповідно до рахунки-фактури №Па-0000170 від 14.11.2023 року та акту №Па-000075 виконаних робіт, вартість повного ремонту автомобіля марки «LEXUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 518291,87грн.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п.3 ч.2 ст.11 ЦК України). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (ч.6 ст.11 ЦК України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1ст. 15 ЦК України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1ст. 16 ЦК України).

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Згідно з положеннями ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Складовими для настання відповідальності за завдання шкоди є: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача; вина. Перераховані підстави для деліктних зобов`язань є обов`язковими. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду.

У постанові Верховного Суду від 20.01.2021 року, винесеній у справі № 197/1330/14, вказано, що причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіянушкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкодає наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин.

Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

На підставі наведеного суд вважає, що позивачка як особа, якій завдано майнової шкоди діями відповідача, має право на відшкодування завданої їй майнової шкоди в розмірі 493291,87 грн.

Разом з цим, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи приходить до переконання, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. є значно завищеними та вважає, що обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу є сума 5 000 грн. Саме така сума буде відповідати критеріям розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача, слід стягнути судовий збір у розмірі 4 932,92 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) кошти на відшкодування майнової шкоди в розмірі 493291,87 (чотириста дев`яносто три тисячі двісті дев`яносто одна) грн. 87 коп., судовий збір у розмірі 4 932 ( чотири тисячі дев`ятсот тридцять дві) грн. 92 копт. та витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ