Справа № 151/236/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 травня 2025 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю: секретаря судового засідання Франко О.Г.

відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

Ухвалою судді Чечельницького районного суду Вінницької області від 28 березня 2025 року цивільна справа № 151/236/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів в порядку п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передана до Крижопільського районного суду Вінницької області за підсудністю.

В обґрунтування позову представник позивача - адвокат Сіржант Ю.В. посилається на те, що за рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 25 червня 2009 року у справі № 2-212/09 з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання їхньої неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу).

11 листопада 2023 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_5 , яка в зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 ». На жаль, дружина позивача тяжко захворіла та з 29 травня 2024 року вона має статус особи з інвалідністю другої групи.

Позивач, який є учасником бойових дій, в зв`язку з хворобою дружини був змушений звільнитися з лав ЗСУ, щоб здійснювати догляд за нею. З 19 грудня 2024 року він перебуває на обліку в центрі зайнятості за місцем свого проживання та щомісячно отримує допомогу по безробіттю в розмірі 8000 грн. Водночас позивач несе численні витрати, пов`язані із необхідністю забезпечити належний догляд хворій дружині.

Таким чином, від часу призначення аліментів сімейний та матеріальний стан позивача змінився. На даний час, поки позивач шукає роботу, єдиним джерелом його доходів є допомога по безробіттю, відтак він не в змозі продовжувати сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, а тому просить суд зменшити розмір аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дочкою ОСОБА_7 повноліття.

Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 21 квітня 2025 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 30 квітня 2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 20 травня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача - адвоката Сіржанта Ю.В., яка надійшла до суду через систему «Електронний суд» 20 травня 2025 року, про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у даній справі.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 заперечила проти задоволення позову, мотивуючи тим, що позивач не спілкується з дочкою та не цікавиться її життям, має заборгованість зі сплати аліментів. Їхня дочка росте, відповідно збільшуються її потреби, а призначений судом розмір аліментів відповідає вимогам закону. В 2009 році після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів вона змінила прізвище дочки з « ОСОБА_6 » на своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 ». Вважає, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, оскільки їй відомо, що дружина позивача працює в приватній фірмі.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. У заяві про проведення судового засідання в режимі відеоконференції представник позивача вказав, що в разі відмови у задоволенні цієї заяви просить проводити судове засідання у відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторони позивача.

Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується її свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданим 25 листопада 2009 року, копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 09 липня 2013 року, з якого вбачається, що відповідачка в зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 25 червня 2009 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання їхньої неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), що підтверджується копією виконавчого листа № 2-212/09, виданого Чечельницьким районним судом Вінницької області.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз статті 192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежно від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до статей 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 України).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 51 Конституції України, стаття 180 СК України).

Відповідно до статті 8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд повинен враховувати загальні обставини, передбачені законом при визначенні розміру аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я, матеріальне становище дитини, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 182 СК України).

Згідно з частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 11 листопада 2023 року одружився з ОСОБА_5 , яка в зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 11 листопада 2023 року.

Згідно з копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ № 600000 від 29 травня 2024 року ОСОБА_10 встановлено 2 групу інвалідності до 01 червня 2025 року.

Згідно висновку № 501 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, виданого КНП «Авангардівська амбулаторія загальної практики сімейної медицини» 13 серпня 2024 року, ОСОБА_10 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Таку послугу їй надає чоловік ОСОБА_2 . Висновок дійсний до 12 серпня 2025 року.

Згідно висновку ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Одеській області» № 7456267 від 15 серпня 2024 року ОСОБА_10 встановлено діагноз: двосторонній деформуючий коксартроз 3 ступеня.

Позивач є учасником бойових дій та з 19 грудня 2024 року зареєстрований як безробітний в Одеській філії Одеського обласного центру зайнятості, його дохід за період з 20 грудня 2024 року по 31 січня 2025 року становить 10748,40 грн. (за грудень 2024 року 2748,39 грн., за січень 2025 року 8000 грн.).

Вказані обставини підтверджуються копією посвідчення УБД від 12 червня 2024 року, копією довідки Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості від 14 лютого 2025 року.

Правове значення при вирішенні даного спору має встановлення наявності або відсутності факту саме зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів (в даному випадку рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 25 червня 2009 року).

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 192 СК України, якими передбачено можливість зміни розміру аліментів у зв`язку із зміною матеріального чи сімейного стану, суд вважає, що в даній справі позивачем доведено зміну сімейного стану (створення нової сім`ї) та погіршення майнового стану, адже через необхідність здійснювати догляд за дружиною він обмежений у своїх можливостях щодо працевлаштування та отримання доходу.

Вказані обставини є достатніми самостійними підставами для зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів.

Звернувшись до суду, позивач просить зменшити розмір аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дочкою ОСОБА_7 повноліття.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої, восьмої статті 7 СК України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини є загальновідомими та не потребують доказування.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.

Суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на підставі рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 25 червня 2009 року, визначивши їх у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Такий розмір аліментів, на переконання суду, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дочки сторін та інтересів самого позивача. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року.

Суд зауважує, що відповідачкою не спростовано доведених відомостей про погіршення матеріального стану позивача у зв`язку із зменшенням доходів та необхідністю здійснювати догляд за дружиною, яка є особою з інвалідністю 2 групи, а заборгованість по сплаті аліментів, на яку посилалась відповідачка, не є підставою для відмови у задоволенні позову.

Згідно положень ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи встановлено, що за подання позовної заяви ОСОБА_2 сплачено 1211,20 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідачки пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог (50 %).

Отже стягненню з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Щодо стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу, орієнтовний розмір яких у позовній заяві вказаний в сумі 6000 грн., то суд зазначає, що станом на дату ухвалення рішення в даній справі заяви щодо стягнення таких витрат з відповідачки стороною позивача не заявлено, доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу суду не надано.

На підставі ст. ст. 141, 150, 180-183, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 25 червня 2009 року у справі № 2-212/09, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання законної сили цим рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Припинити стягнення аліментів за виконавчим документом, виданим на підставі рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 25 червня 2009 року у справі № 2-212/09, станом на день набрання рішенням суду законної сили і після повної сплати заборгованості по аліментах.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повне рішення складено 26 травня 2025 року.

Суддя