ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 травня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/9072/24

Апеляційне провадження № 22-з/4823/117/25

Чернігівський апеляційний суд у складі судді Висоцької Н.В., розглянувши питання про відвід судді Чернігівського апеляційного суду Мамоновій Олені Євгеніївні у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Чернігівського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.01.2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2025 справу розподілено складу колегії суддів: головуючий суддя Онищенко О.І., судді: Мамонова О.Є., Шитченко Н.В. (а.с. 95).

Питання про відвід вирішується судом у відповідності до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

За результатом вивчення матеріалів справи суддею встановлені такі обставини.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 23.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.01.2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 23.04.2025 розгляд справи призначений на 13:00 20.05.2025.

В судовому засіданні апеляційного суду 20.05.2025 ОСОБА_1 було заявлено усно відвід судді Мамоновій О.Є., який залишено без розгляду протокольною ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 20.05.2025.

22.05.2025 від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Чернігівського апеляційного суду Мамоновій О.Є. та поновлення строку на подання заяви про відвід. В обґрунтування заявник посилався про наявність права заявити відвід судді він дізнався в судовому засіданні 20.05.2025, після роз`яснення права на відвід суддею-доповідачем, тому саме з цього часу у позивача з`явилась правова визначеність, обґрунтоване сподівання щодо права заявити відвід. За доводами заявника, відповідачка у справі ОСОБА_2, як суддя Чернігівського окружного адміністративного суду, розглядала у 2020 році спір за участю судді Мамонової О.Є. і між ними було спілкування в позапроцесуальний спосіб, зокрема, вони мають особисті номера телефонів один одного. Тому вважає, що існують переконливі факти, які викликають сумніви щодо безсторонності судді Мамонової О.Є. Крім того, заявник посилається, що агресивна, нечесна, нетактовна поведінка судді Мамонової О.Є. по відношенню до позивача в судовому засіданні 20.05.2025 є підставою для позбавлення її права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справі.

Ухвалою колегії суддів Чернігівського апеляційного суду від 23.05.2025 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу заяви про відвід судді Мамонової О.Є., відмовлено.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мамонової О.Є. в частині мотивів відводу про позасудове спілкування судді Мамонової О.Є. з відповідачкою ОСОБА_2 , як суддею, яка ухвалювала рішення у справі № 620/6293/20 за позовом Мамонової О.Є. до Чернігівського апеляційного суду, Державної судової адміністрації про визнання протиправними дій та стягнення коштів, залишено без розгляду.

Цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.01.2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів передано канцелярії Чернігівського апеляційного суду для проведення автоматизованого розподілу для вирішення питання про відвід судді Чернігівського апеляційного суду Мамонової О.Є. в частині підстав для відводу судді Мамонової О.Є., що полягали в агресивній, нечемній, нетактовній поведінці по відношенню до позивача в судовому засіданні 20.05.2025.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву ОСОБА_1 про відвід судді розподілено судді Висоцькій Н.В. (а.с. 156).

Перевіривши мотиви заявленого відводу суд приходить до висновку про його необґрунтованість, оскільки викладені в заяві доводи не ґрунтуються на нормах процесуального права, підстав, визначених статтями 36-37 ЦПК України, для відводу судом не встановлено, враховуючи наступне.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, положеннями ст. 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно вимог чинного ЦПК України визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, встановленими ЦПК України.

За приписами ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, №33949/02, 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

За доводами заяви про відвід судді під час судового засідання 20.05.2025 суддя апеляційного суду Мамонова О.Є. проявила агресивну, нечемну, нетактовну поведінку по відношенню до позивача.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Чернігівського апеляційного суду Мамонової О.Є., суд прийшов до висновку, що наведені доводи заявника щодо упередженості та необ`єктивності судді апеляційного суду під час розгляду справи є необґрунтованими та є власним суб`єктивним особистим ставленням до професійного рівня суддів та не можуть бути підставою для відводу в розумінні норм ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу і заявником не надано доказів упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді всупереч п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. При вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді ( п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних ( п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Крім того, необґрунтоване усунення суддів від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд.

Оскільки заява ОСОБА_1 про відвід судді мотивована його незгодою з діями судді під час розгляду справи, при вирішенні процесуальних питань, а така незгода, в силу вищенаведених положень статті 36 ЦПК України, не може бути підставою для відводу судді, отже в задоволенні його заяви про відвід судді Чернігівського апеляційного суду Мамонової О.Є. необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Чернігівського апеляційного суду Мамонової Олени Євгеніївни - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Н.В. Висоцька