ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 травня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/955/25

Головуючий у першій інстанції - Рахманкулова І. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/990/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів - Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 , -

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,-

У С Т А Н О В И В :

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив продовжити стягнення з останньої на його користь аліментів на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 до закінчення навчання; збільшити розмір аліментів до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ; судові витрати стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що на даний час син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжує навчання у Чернігівському ліцеї №1 Чернігівської міської ради, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а отже відповідач зобов`язана утримувати його шляхом продовження сплати аліментів.

Зазначав, що ОСОБА_3 потребує додаткових витрат у зв`язку із рекомендованим санаторно-курортного лікуванням, що призводить до необхідності збільшення розміру аліментів.

Наголошував, що ним витрачаються додаткові кошти на оплату підготовчих курсів сина до Загального незалежного оцінювання в Національному університеті «Чернігівська політехніка».

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.04.2025 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на період його навчання у Чернігівському ліцеї №1 Чернігівської міської ради, але не більше, як до досягнення ним 23 років, починаючи з 11.02.2025.

В іншій частині вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця на період його навчання у Чернігівському ліцеї №1 Чернігівської міської ради, посилаючись на порушення норм процесуального матеріального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції допущено до судового засідання адвоката Сагаля С.В., який на підтвердження делегованих йому повноважень надав копію договору про надання правничої допомоги, який адвокатом не підписаний, що свідчить про відсутність договірних відносин між ним та відповідачем, а тому суд не мав допускати його до участі у судовому засіданні як представника.

Заявник зазначає, що районним судом не враховано стан здоров`я його сина, що свідчить про необхідність збільшення розміру аліментів для забезпечення необхідного та достатньо гармонійного розвитку дитини.

Указує, що стороні позивача не направлялись докази про те, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітній син 2013 року народження, а також докази на підтвердження матеріального стану.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції врахував часткове визнання позову відповідачем, її матеріальний стан та перебування на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутність у матеріалах справи відомостей, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів, а також те, що син сторін ОСОБА_3 продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, та уважав можливим стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на період його навчання Чернігівському ліцеї №1 Чернігівської міської ради, але не більше, як до досягнення ним 23 років

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.06.2022 (справа №750/432/22), яке залишено без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 31.10.2023, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до її повноліття, але не менше мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, починаючи з 17.01.2022 та до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.12.2022 (справа №750/6856/22), яке набрало законної сили 12.01.2023, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, стягнутих згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.06.2022 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.02.2024 (справа №750/10008/23), яке залишено без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 14.05.2024, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів - задоволено частково. Припинено стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.07.2023 та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки Чернігівського ліцею №1 Чернігівської міської ради №01-34/852 від 04.12.2024 ОСОБА_3 дійсно навчається в 11-в класі Чернігівського ліцею № 1 Чернігівської міської ради (а.с. 3).

На підтвердження факту надання матеріальної допомоги сину, позивачем надано:

- повідомлення Департаменту охорони здоров`я Міністерства внутрішніх справ України про виділення путівки №0107 від 13.01.2025, згідно з яким ОСОБА_3 , 2007 р.н., виділена путівка до Медичного реабілітаційного центру МВС України «Кремінці» з оплатою 50% собівартості на 10 діб з 27.01.2025 по 05.02.2025 (а.с. 3);

- квитанцію до прибуткового касового ордера від 27.01.2025 про сплату коштів Медичному реабілітаційному центру МВС України «Кремінці» за путівку, зокрема 3958,30 грн за ОСОБА_1 (а.с. 17);

- довідку Національного університету «Чернігівська політехніка», видану ОСОБА_1 в тому, що його син ОСОБА_3 з 01.10.2024 навчається на підготовчих курсах з математики при Національному університеті «Чернігівська політехніка», вартість підготовки з математики за один семестр складає 1830 грн, станом на 21.02.2025 за підготовку абітурієнта ОСОБА_3 Національному університету «Чернігівська політехніка» сплачено 3660 грн (а.с. 18);

- платіжну інструкцію АТ КБ «ПриватБанк» від 25.10.2024 №0.0..1 про оплату ОСОБА_3 3660 грн за підготовку до ЗНО, ОСОБА_3 (а.с. 3 зворот).

Крім того, на підтвердження стану здоров`я сина ОСОБА_3 позивачем додано:

- результати огляду № 5350849 від 22.03.2024 Територіального медичного об`єднання МВС України по Чернігівській області, згідно з якими ОСОБА_3 встановлено діагноз вазомоторний риніт (заключний), стан легкий (хронічний) (а.с. 4);

- результати огляду № 7600217 від 03.09.2024 Територіального медичного об`єднання МВС України по Чернігівській області, згідно з якими ОСОБА_3 встановлено діагноз вазомоторний риніт (заключний), стан середньої тяжкості (вазомоторний риніт) (а.с. 4 зворот);

- результати огляду № 8827792 від 13.01.2025 Територіального медичного об`єднання МВС України по Чернігівській області, згідно з якими ОСОБА_3 встановлено основний діагноз вазомоторний риніт (заключний), стан середньої тяжкості (вазомоторний риніт) та супутній діагноз - дитячий ідіоматичний сколіоз, грудний відділ (заключний) (сколіотична постава, плоскостопість 1-2 ст.) (а.с. 4 зворот).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні, що встановлено рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.02.2024 (справа № 750/10008/23), що набрало законної сили 14.05.2024.

Із відповіді №1394108 від 20.05.2025 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, вбачається, що ОСОБА_1 з 1 кварталу 2025 року по 2 квартал 2025 року отримав дохід від Військової частини НОМЕР_2 у сумі 10 386,58 грн.

Згідно з відповіддю №1394149 від 20.05.2025 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, у ОСОБА_2 з 1 кварталу 2025 року по 2 квартал 2025 року дохід у даний проміжок часу відсутній.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України.

За правилами ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України встановлені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину) є обов`язковою складовою сукупності юридичних фактів, на підставі яких виникає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27.10.1993).

Ураховуючи, що відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, яка може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, що продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує такої допомоги, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісяця на період його навчання.

При цьому, стягуючи з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісяця, суд першої інстанції правомірно врахував матеріальне становище відповідача, а також те, що на її утриманні перебуває неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що районним судом не враховано стан здоров`я сина сторін не заслуговують на увагу. Так, на підтвердження зазначеного позивачем надано результати огляду Територіального медичного об`єднання МВС України по Чернігівській області від 22.03.2024, від 03.09.2024, від 13.01.2025, тобто всі ці огляди проводилася до досягнення сином повноліття. Інших доказів на підтвердження стану здоров`я ОСОБА_3 чи понесення позивачем витрат на лікування сина матеріали справи не містять.

Не беруться до уваги посилання апеляційної скарги на те, що стороні позивача не направлялись докази перебування на утриманні відповідача неповнолітнього сина 2013 року народження, так як зазначена обставина встановлена рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.02.2024 (справа №750/10008/23), що набрало законної сили 14.05.2024, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів, та не потребує доведення в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Посилання ОСОБА_1 на те, що судом першої інстанції неправомірно допущено до судового засідання адвоката Сагаля С.В. є хибними, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів:

1) довіреністю;

2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Згідно з ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правничої допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

У матеріалах справи міститься ордер на надання правничої допомоги від 03.04.2025 серії СВ № 1121711 відповідно до якого ОСОБА_5 надавав правничу допомогу ОСОБА_2 у Деснянському районному суді м. Чернігова цивільна справа № 750/955/25 (провадження № 2/750/1000/25) (а.с. 26).

З огляду на вищезазначене, повноваження адвоката Сагаля С.В. як представника ОСОБА_2 у суді першої інстанції підтверджені належним чином.

Обґрунтованих доводів про порушення судом першої інстанції норм процесуального або неправильного застосування норм матеріального права, а також посилання на обставини, які давали б суду апеляційної інстанції підстави для переоцінки доказів та спростування висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Ураховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко