Справа № 299/3892/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 квітня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Фазикош Г. В.

суддів Кожух О. А., Джуги С. Д.

з участю секретаря Гусоньки З. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства «Колос» на рішення Іршавського районного суду від 13 липня 2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 14 липня 2023 року по справі за позовом Фермерського господарства «Колос» до Виноградівської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішень Виноградівської міської ради від 10 жовтня 2019 року № 908, від 09 квітня 2020 року № 1058, від 25 березня 2021 року № 181 та витребування майна, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2022 року Фермерське господарство «Колос» пред`явило позов до Виноградівської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішень Виноградівської міської ради від 10 жовтня 2019 року № 908, від 09 квітня 2020 року № 1058, від 25 березня 2021 року № 181 та витребування майна.

Свої вимоги мотивували тим, що Фермерське господарство «Колос» є правонаступником КСГП «8 Березня» з 26.06.2000 року, зареєстроване згідно розпорядження голови Виноградівської РДА №331 від 26.06.2000 року.

КСГП «8 Березня» було створене 12.11.1996 року, зареєстроване згідно розпорядження голови Виноградівської РДА №679 від 12.11.1996 року.

На підставі Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Статуту КСГП «8 Березня», рішення загальних зборів КСГП «8 Березня» протокол №5 від 10 березня 1998 року та №7 від 30 грудня 1998 року, та згідно акта прийому передачі залишкових матеріальних цінностей /земельних ресурсів/ КСГП «8 Березня», фермерському господарству «Колос» від 26 червня 2000 року було передано земельні ділянки, які належали на праві колективної власності на землю КСГП «8 Березня», згідно державного акту на право колективної власності на землю від 29 листопада 1996 року серії П-ЗК №000054, в тому числі п.3 ділянка №7 землі господарського двору АДРЕСА_1 підпункт господарський двір під будівлею зерноскладу з навісом та навісом для сушки зерна площею 1 га., силосною спорудою та навісом для сушки сіна площею 2га., трансформаторної підстанції з електролінією площею 2 га, складу комбікормів та автозаправочної станції площею 1га під будівлями автопарку, тракторної бригади, будівельної бригади площею 4 га.

Отже, власник земельних ділянок КСГП «8 Березня» розпорядилося своїм правом власності і передало своє майно /земельні ділянки/ саме ФГ «Колос», яке у свою чергу стало добросовісним набувачем майна з 26.06. 2000 року.

З дня передачі і до цього часу ФГ «Колос» відкрито, безперешкодно користується даними земельними ділянками на яких розташовані об`єкти нерухомого майна ФГ «Колос», випасається худоба господарства та, з дозволу голови ФГ «Колос», інших фермерів які володіють приміщеннями на господарському дворі.

Відповідно до ч.1, 3, 6 ст.31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», п.13.1, 13.3, 13.6 Статуту КСГП «8 Березня», ст. 37 ЦК УРСР /в редакції 1992року/, ст. 104, 108 ЦК України /в редакції 2002 року/, при перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

Відповідно до п.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарськими підприємствами і організаціями» від 08.08.1995 року .№720/95, паюванню підлягають тільки сільськогосподарські угіддя.

Територія господарського двору та під господарськими будівлями, як і господарські шляхи, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що відносяться до земель лісового фонду визначені Земельним кодексом України, як землі сільськогосподарського призначення - несільськогосподарські угіддя, а тому паювання не підлягають, і по цій причині рішенням загальних зборів КСГП «8 Березня» протокол №5 від 10 березня 1998 року та №7 від 30 грудня 1998 року та акту прийому передачі залишкових матеріальних цінностей /земельних ресурсів/ від 20.06.2000 року передані ФГ «Колос».

З метою переоформлення правовстановлюючих документів на зазначені земельні ділянки, ФГ «Колос» звернулося до ФОП ОСОБА_4 для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення /відновлення/ меж земельних ділянок в натурі /на місцевості/, для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 в межах населеного пункту на території Виноградівської міської ради, які є частинами ділянки №7 з державного акту на право колективної власності серії ІІ-ЗК №000054 землі господарського двору, а саме:

-площею 0,9176га на якій розташовано зерносклад з навісами,

-площею 1,84441 га на якій розташовано силосна споруда,

-площею 2,1328 га

26.12.2018 року ФГ «Колос» отримало повідомлення від ФОП ОСОБА_4 з співставляючою графікою земельних ділянок запроектованих до внесення в ДЗК, відповідно до якого:

1.Земельна ділянка з площею 0,9176 га, яка є частиною земельної ділянки № НОМЕР_1 з державного акту накладається на земельну ділянку, яка є у приватній власності /кадастровий номер -:07:011:0036 площею 0,1000 га/ код 01 землі сільського призначення. Площа накладання становить 0,10000 га /100%/, повністю лежить на земельній ділянці.

2.Земельна ділянка з площею 1,8441 га, яка є частиною земельної ділянки № НОМЕР_1 з державного акту накладається на земельну ділянку, яка є у приватній власності /кадастровий номер -:07:011:0038 площею 0,4000 га/ код 01 землі сільського призначення. Площа накладання становить 0,40000 га /100%/, повністю лежить на земельній ділянці.

3.Земельна ділянка з площею 2,1328 га, яка є частиною земельної ділянки №7 з державного акту накладається на земельні ділянки, які є у приватній власності в тому числі:

- /кадастровий номер -:07:011:0056 площею 0,0225 га/ код 01 землі сільського призначення. Площа накладання становить 0,0225 га /100%/, повністю лежить на земельній ділянці.

-/кадастровий номер -:07:011:0074 площею 0,0367 га/ код 01 землі сільського призначення. Площа накладання становить 0,0367 га /100%/, повністю лежить на земельній ділянці

-/кадастровий номер -:07:011:0075 площею 0,0208 га/ код 01 землі сільського призначення. Площа накладання становить 0,0208 га /100%/, повністю лежить на земельній ділянці.

Земельні ділянки з кадастровими номерами :07:011:0036 площею 0,1000 га та :07:011:0038 площею 0,4000 га згідно відомостей Державного земельного кадастру та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, перебувають у приватній власності ОСОБА_3 .

Земельні ділянки з кадастровими номерами -:07:011:0056 площею 0,0225 га, - :07:011:0074 площею 0,0367 га та :07:011:0075 площею 0,0208 га згідно відомостей Державного земельного кадастру та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, перебувають у приватній власності ОСОБА_1 .

Земельна ділянка кадастровий номер :07:011:0036 площею 0,1000 га відповідно до рішення Виноградівської міської ради № 908 від 10 жовтня 2019 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства» пунктом 1 підпункт 1.6 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер :07:011:0036 в АДРЕСА_1 .

В подальшому, відповідно до договору дарування №493 від 20.03.2020 року посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського нотаріального округу Вашкеба О.І., ОСОБА_1 подарував цю ділянку своїй дружині ОСОБА_3 за якою зареєстровано право власності на даний час.

Земельна ділянка кадастровий номер :07:011:0038 площею 0,4000 га відповідно до рішення Виноградівської міської ради №1058 від 09 квітня 2020 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства» пунктом 1 підпункт 1.7 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для веденя особистого селянського господарства та надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,4000 га кадастровий номер :07:011:0038 в АДРЕСА_1 за якою зареєстровано право власності на даний час.

Земельні ділянки з кадастровими номерами :07:011:0056 площею 0,0225 га, -:07:011:0074 площею 0,0367 га та :07:011:0075 площею 0,0208 га відповідно до рішення Виноградівської міської ради №181 від 25 березня 2021року «Про видачу ОСОБА_2 у власність земельної ділянки» пунктом 1 прийнято рішення передати ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,0800 га кадастровий номер :07:011:0039 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/ за адресою АДРЕСА_1 .

В подальшому, відповідно до договору дарування, ОСОБА_2 подарував цю ділянку своєму сину ОСОБА_1 за яким зареєстровано право власності на даний час.

У свою чергу ОСОБА_1 здійснив поділ земельної ділянки кадастровий номер :07:011:0039 площею 0,0800 га на дві ділянки:

- Кадастровий номер :07:011:0056 площею 0,0225 га,

- Кадастровий номер :07:011:0055 площею 0,0575 га яку в свою чергу в подальшому здійснив поділ на дві ділянки:

* Кадастровий номер :07:011:0074 площею 0,0367 га;

* Кадастровий номер :07:011:0075 площею 0,0208 га.

На даний час залишивши поділ на три земельні ділянки з кадастровими номерами :07:011:0056 площею 0,0225 га, -:07:011:0074 площею 0,0367 га та :07:011:0075 площею 0,0208 га ОСОБА_1 провів реєстрацію права власності за собою.

Підставою виникнення права власності на земельні ділянки у громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 є три рішення Виноградівської міської ради, які суперечать по своїй суті вимогам законодавства України та порушують права власності ФГ «Колос» на землю.

Відтак, з метою захисту прав ФГ «Колос» на майно, просить суд визнати незаконними та скасувати відповідні рішення Виноградівської міської ради та витребувати земельні ділянки від незаконних власників (Т.1, а.с.6-13).

Рішенням Іршавського районного суду від 13 липня 2023 року в задоволенні позову Фермерського господарства «Колос» відмовлено у зв`язку з недоведеністю позовних вимог (а.с.219, 233-250).

Додатковим рішенням Іршавського районного суду від 14 липня 2023 року стягнуто з Фермерського господарства «Колос» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 15 000 грн. (Т.3, а.с.229-231).

На основне та додаткове рішення Фермерське господарство «Колос» подали апеляційну скаргу. Зазначають, що Фермерське господарство «Колос» є добросовісним набувачем спірного майна з 26.06.2000 року, адже є належним правонаступником КСГП «8 Березня». Відтак, до Фермерського господарства «Колос» перейшли усі права та обов`язки КСГП «8 Березня», в тому числі і право власності на землю. Рішення Виноградівської міської ради про передачу земельних ділянок відповідачам не відповідають вимогам закону, порушують право власності позивача на землю. З огляду на це апелянт просить ухвалені у даній справі судові рішення (основне та додаткове) скасувати, а позов Фермерського господарства «Колос» задовольнити в повному обсязі (а.с.4-26).

У судовому засіданні в апеляційній інстанції відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також захисник Суязова Г. В. проти апеляційної скарги заперечили та просили її відхилити.

Фермерське господарство «Колос» подали заяву про відкладення розгляду справи по причині не можливості забезпечити участь свого представника в розгляді справи. З цього приводу апеляційний суд констатує, що заява про відкладення розгляду справи подається стороною позивача не уперше і такі дії призводять до затягування часу вирішення справи та порушення строків її розгляду.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, якщо позивач чи його представник не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, оскільки поважність причин неявки судом апеляційної інстанції не встановлена, заявник реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), розгляд апеляційним судом справи у відсутності позивача та його представника є можливим та не буде порушенням прав учасників процесу, які в черговий раз не з`явилися до суду.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши зібрані у справі матеріали, колегія суддів прийшла до висновків, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з таких підстав.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

З матеріалів справи слідує, що Фермерське господарство «Колос» пред`явили позов про визнання рішень Виноградівської міської ради від 10 жовтня 2019 року № 908, від 09 квітня 2020 року № 1058, від 25 березня 2021 року № 181 недійсними та витребування майна.

Свої вимоги мотивували тим, що Фермерське господарство «Колос» є добросовісним набувачем спірного майна з 26.06.2000 року, адже є належним правонаступником КСГП «8 Березня». Відтак, до Фермерського господарства «Колос» перейшли усі права та обов`язки КСГП «8 Березня», в тому числі і право власності на землю. Рішення Виноградівської міської ради про передачу земельних ділянок відповідачам не відповідають вимогам закону, порушують їх право власності на землю.

Однак, належних та достатніх доказів на підтвердження того факту, що Фермерське господарство «Колос» є правонаступником КСГП «8 Березня» позивач не надав.

Позивач стверджує, що Фермерське господарство «Колос» є правонаступником КСП «8 Березня»; його створено 26 червня 2000 року та зареєстровано згідно з розпорядженням голови Виноградівської районної державної адміністрації від 26 червня 2000 року № 331. Згідно з державним актом КСП «8 Березня» на праві колективної власності належала земельна ділянка загальною площею 1338,2 га для ведення сільського господарства, розташована в межах Виноградівської міської ради, Дротинської та Буківської сільських рад Виноградівського району Закарпатської області, яка в подальшому в порядку правонаступництва перейшла у власність позивача.

Водночас, колегія суддів відхиляє такі доводи позивача, що Фермерське господарство «Колос» є правонаступником КСП «8 Березня», про що свідчить підпункт 1.1 пункту 1 статуту ФГ «Колос». Статут юридичної особи є одностороннім актом цієї юридичної особи, який не є підставою правонаступництва щодо іншої юридичної особи, якщо таке правонаступництво не виникло відповідно до закону.

Отже, не встановлено обставин, які б засвідчували прийняття КСП «8 Березня» рішення про реорганізацію підприємства шляхом перетворення.

Крім того, Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі майна радгоспів. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, який додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Також необхідно зазначити, що Указом Президента України від 3 грудня 1999 року № 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» передбачалося реформування протягом грудня 1999 року - квітня 2000 року колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно шляхом: забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності.

Отже, відповідно до зазначених указів паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність, зокрема, колективним сільськогосподарським підприємствам. Позивач не пояснив, а суди не встановили, яким чином у КСП «8 Березня» могли залишитися спірні землі сільськогосподарського призначення, які не підлягали розпаюванню та не були розпайовані. При цьому передання сільськогосподарських угідь від колективного сільськогосподарського підприємства до власності юридичної особи, землі якої не підлягають розпаюванню відповідно до вказаних указів, спричинило б порушення прав членів колективного сільськогосподарського підприємства на одержання відповідних земельних ділянок.

Таким чином, на момент державної реєстрації за Держгеокадастром права власності на спірні земельні ділянки ФГ «Колос» не було ані власником зазначених земельних ділянок, ані землекористувачем на законних підставах.

Посилання позивача - ФГ «Колос» на те, що до передачі спірних земельних ділянок у власність відповідача - Держгеокадастру необхідно було вилучити ці земельні ділянки у позивача, так само не ґрунтуються на нормах закону, що регулює спірні правовідносини, оскільки позивач не набув права на земельні ділянки і тому останні не підлягали вилученню від нього. Так само відсутні будь-які підстави для того, щоб отримувати дозвіл чи згоду позивача на передачу земельних ділянок.

Позивач наголошував, що відповідно до даних ЄДР ФГ «Колос`є юридичною особою з ідентифікаційним кодом 03747509, за яким раніше було зареєстровано КСП «8 Березня», що, в свою чергу, також указує на обставини правонаступництва.

Так, ЄДР є компонентом інфраструктури державної статистики. На його основі органи статистики забезпечують ведення державного обліку та ідентифікацію суб`єктів господарської дальності, однак повноваженнями на проведення реєстраційних дій щодо підприємства не наділені.

Функція органів статистики щодо ведення ЄДР визначена Положенням про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 118 (у новій редакції постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2005 року № 499, далі - Положення про ЄДР).

Відповідно до пункту 6 Положення про ЄДР (в чинній редакції) ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним; у разі перетворення юридичної особи, крім центральних органів виконавчої влади, за правонаступником зберігається її ідентифікаційний код; у разі припинення юридичної особи шляхом приєднання до іншої юридичної особи та створення на базі юридичної особи, що припинилася, відокремленого підрозділу ідентифікаційний код такої юридичної особи залишається за відокремленим підрозділом; в інших випадках припинення юридичної особи присвоєння її ідентифікаційного коду новоствореним суб`єктам забороняється. Відповідно до пункту 15 Положення про ЄДР (в редакції станом на день створення ФГ «Колос») ідентифікаційний код є єдиним для всього інформаційного простору України і зберігається за суб`єктом протягом усього періоду його існування; у разі перереєстрації (створення) суб`єкта господарської діяльності, що є правонаступником прав і майнових зобов`язань свого попередника, за ним зберігається ідентифікаційний код попередника.

Отже, відповідно до наведених норм ідентифікаційний код юридичної особи має бути унікальним, а присвоєння новоствореній юридичній особі ідентифікаційного коду іншої юридичної особи, яка не є правопопередником новоствореної юридичної особи, не допускається. Водночас помилкове присвоєння новоствореній юридичній особі ідентифікаційного коду іншої юридичної особи, яка не є правопопередником цієї новоствореної юридичної особи, свідчить про порушення законодавства, але така помилка не є підставою правонаступництва.

Крім того, не встановлено обставин, які б засвідчували вихід членів КСП «8 Березня» з його складу.

При цьому відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2114-XII у редакції, чинній станом на момент створення ФГ «Колос», колективне сільськогосподарське підприємство (далі - підприємство) є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Згідно зі статтею 5 указаного Закону членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу зі складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут.

Тобто, колективне сільськогосподарське підприємство створювалося як добровільне об`єднання необмеженого кола громадян, з єдиною вимогою, що такі громадяни досягли 16-річного віку.

У свою чергу, на момент створення ФГ «Колос» відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, були врегульовані Законом № 2009-XII.

Відповідно до частин першої - третьої та п`ятої статті 2 Закону № 2009-XII у редакції, чинній на момент створення ФГ «Колос», селянське (фермерське) господарство є формою підприємництва громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією. Членами селянського (фермерського) господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 16-річного віку, та інші родичі, які об`єдналися для роботи в цьому господарстві. Членами селянського (фермерського) господарства не можуть бути особи, в тому числі родичі, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом, угодою). Селянське (фермерське) господарство може бути створено однією особою. Головою селянського (фермерського) господарства є його засновник або особа, яка є його правонаступником. При створенні одним із членів сім`ї селянського (фермерського) господарства інші члени сім`ї та родичі самостійно приймають рішення про участь у його діяльності.

Аналіз вищевказаних норм свідчить, що, на відміну від колективного сільськогосподарського підприємства, селянське (фермерське) господарство визначалося як підприємництво саме сімейного типу, коли членами селянського (фермерського) господарства могли бути саме подружжя, їх батьки, діти, які досягли 16-річного віку, та інші родичі.

Отже, колективне сільськогосподарське підприємство, члени якого не є подружжям, їх батьками, дітьми, які досягли 16-річного віку, іншими родичами, не могло бути перетворене на селянське (фермерське) господарство.

Таким чином, згідно з відомостями, які містяться у витягу з ЄДР, 26 червня 2000 року проводилась реєстрація нового підприємства - ФГ «Колос», а не перетворення КСП «8 Березня».

Аналогічні обставини встановлені, а висновки зроблені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 909/29/19 (провадження 12-17гс20).

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що навіть у випадку прийняття рішення про реорганізацію КСП «8 Березня» шляхом перетворення в іншу юридичну особу колишні члени КСП «8 Березня» автоматично повинні були б стати учасниками цієї юридичної особи, позаяк перетворенням юридичної особи є саме зміна її організаційно-правової форми, а не складу її учасників.

Натомість згідно зі статутом ФГ «Колос», єдиним засновником останнього є ОСОБА_5 . Тобто перетворення з КСП «8 Березня» у ФГ «Колос» не відбулося, оскільки склад засновників (учасників) КСП «8 Березня» та ФГ «Колос» не співпадають.

Посилання ж на прийняття 30 грудня 1998 року зборами уповноважених КСП «8 Березня» рішення про зняття з реєстрації цього підприємства у всіх реєстраційних органах з метою ліквідації заборгованості останнього (пункт 5 протоколу № 7) визнається необґрунтованим, оскільки таке рішення є рішенням не про реорганізацію, а про припинення юридичної особи способом, який не відповідав чинному на той час законодавству.

Отже, реорганізація КСП «8 Березня» шляхом перетворення у ФГ «Колос» не відбувалася, оскільки 26 червня 2000 року було проведено реєстрацію нового підприємства - ФГ «Колос».

За таких обставин ФГ «Колос» не набуло статусу землекористувача чи статусу власника спірних земельних ділянок КСП «8 Березня», що є предметом спору.

Обов`язковою передумовою для реалізації права на судовий захист у порядку цивільного судочинства є наявність у позивача суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, які порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами - відповідачами, та на захист якого спрямоване звернення до суду з позовом.

У статті 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Вирішуючи спір по суті, суд повинен установити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем. Відсутність права на позов у матеріальному розумінні спричиняє прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших установлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення в інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб. Тобто лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Отже, як на момент звернення позивача з позовом, так і на час ухвалення судових рішень у справі права позивача оскаржуваними рішеннями на спірні земельні ділянки не порушені.

За таких обставин суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та відмовив у задоволенні позову у зв`язку з його недоведеністю.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не має.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Колос» залишити без задоволення.

Рішення Іршавського районного суду від 13 липня 2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 14 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 травня 2025 року.

Головуючий

Судді