Справа № 642/7274/24
Провадження № 2/638/77/25
12 травня 2025 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судді Цвірюка Д.В.,
за участю секретаря Рудської В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду міста Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, -
Представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 12 002 гривні 90 копійок, а також судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок.
Цивільна-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Стахова компанія «Альфа-Гарант» згідно Поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 206156725, за яким Товариство з додатковою відповідальністю «Стахова компанія «Альфа-Гарант» взяло на себе обов`язок здійснити відкшодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації автомобіля ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
27 січня 2022 року Товариство з додатковою відповідальністю «Стахова компанія «Альфа-Гарант» здійснило на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» виплату страхового відшкодувнаня з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.
Відповідачу була направлена вимога 04 лютого 2022 року та повторно 24 березня 2023 року, щодо відкшодування шкоди в розмірі 12 002,90 грн. проте останній у добровільному порядку матеріальну шкоду не виплатив.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2024 року позовну заяву передано на розгляд за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) осіб.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Харкова 12 травня 2025 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Встановлено, що 21 листопада 2021 року о 16 годині 45 хвилин в місті Харків по пр. Гагаріна,35/2 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ЗАЗ110206 державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням відповідача по справі ОСОБА_1 та транспортного засобу Skoda Octavia державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 . Автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 січня 2022 року у справі № 646/7807/21 на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 850,00 гривень.
Зазначена постанова набрала законної сили 24.01.2022 року.
Власником пошкодженого транспортного засобу Skoda Octavia державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
Транспортний засіб ЗАЗ110206 державний номерний знак НОМЕР_4 на момент ДТП був застрахований у Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" за Полісом № 206156725, який був дійсним на час ДТП, яка сталась 21.11.2021 року.
Отже, постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 січня 2022 року у справі № 646/7807/21 встановлено порушення ОСОБА_1 вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, яке мало місце 21 листопада 2021 року о 16 годині 45 хвилин в АДРЕСА_1 та визнано останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
23 грудня 2021 року ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулось до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з заявою про стархове відшкодування в розмірі 79 984,10 грн., що підтверджується заявою про страхове відшкодування за вихідним номером 15/04/8/2Ї3126-21 від 23.12.2021 року.
Згідно з Актом виконаних робіт № ІМиСА-000132 від 29.12.2021 року вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 66 711,02 грн.
17 січня 2022 року ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» повідмовило ТОВ «ВІДІ КУЗОВНИЙ СЕРВІС» та ОСОБА_2 про те, що 20.12.2021 року ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» перерахувало грошові кошти в розмірі 79 984,10 грн. за ремонт автомобіля Skoda Octavia державний номерний знак НОМЕР_1 та запропонували повернути різницю між рахунком № ІМиС-0000249 від 29.11.2021 року та Актом виконаних робіт « ІМиСА-000132 від 29.12.2021 року в сумі 13 273,08 грн., що підтверджується листом за вихідним номером 151041812/0122-22 від 17.01.2022 року.
04 лютого 2022 року ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулось до ОСОБА_1 з вимогою щодо відкшодування збитків внаслідок ДТП, що підтверджується вимогою за вихідним номером 15/04/8/2/0310-22 від 04.02.2022 року, проте відповідачем у добровільному порядку матеріальну шкоду не виплачено.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
За вимогами ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом п.1 ч.2 ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
За приписами ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України).
У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.
Судовим розглядом встановлено, що Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ», який є страховиком потерпілої особи, виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.
Таким чином, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до позивача після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що становить 12 002,90 грн..
Вказана сума позивачу у повному розмірі не відшкодована, тому з відповідача, як з винної особи, на користь позивача підлягає стягненню сума у зазначеному вище розмірі.
За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ТОВ «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» обґрунтовані та підлягають задоволенню.
При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.
У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.
Положеннями ст.89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог.
Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до статті 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи результат розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10, 76-89, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 280-283, 289, 352, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» майнову шкоду у розмірі 12 002 (дванадцять тисяч дві) гривні 90 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 16.05.2025 року.
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 .
Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк