Провадження №: 2/336/2457/2025
15 травня 2025 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Приходько В.А.,
при секретарі Гордейченко Р.Р.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за електричну енергію, -
Вищевказана справа була призначена до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
Відповідачка ОСОБА_1 двічі повідомлялася судом про дату та час розгляду справи, але поштове відправлення, яке було надіслане судом на її адресу, повернулось без вручення і отримання з позначкою Укрпошти адресат відсутній за вказаною адресою. Також відповідачка повідомлялась про дату та час розгляду справи шляхом відправлення смс повідомлення, яке вона не отримала.
Таким чином, судом були застосовані всі можливі засоби для повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи. Відповідачка до суду не прибула, будь-яких заяв суду не надала.
Сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи.
У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та ОСОБА_1 керуючись Законом України «Про ринок електричної енергії», ПРРЕЕ, ст.ст. 633, 634, ч. 2 ст. 642 ЦК України укладений договір по постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019 року.
Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу відповідача вимоги з додатками від 06.02.2025 № 938 щодо погашення заборгованості за спожиту електричну енергію. Вказана вимоги залишена відповідачем без уваги, сума заборгованості не погашена.
Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Положеннями ст.ст.319, 322 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує та власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Положеннями ст.629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Положенням п.1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пунктом 1 ст.612 ЦК України, визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За приписами ч.2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Крім суми основного боргу позивач просить стягнути з відповідачки 3% річних у сумі 143,67 грн. за період з 21.04.2021 по 23.02.2022 та інфляційні втрати у сумі 558,49 гривень за період 01.05.2021 по 23.02.2022.
При цьому, суд виходить з того, що факт постачання позивачем електричної енергії в зазначений період відповідачем не спростований. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження невиконання чи неналежного виконання позивачем своїх обов`язків відповідач суду не надав.
На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими.
А отже, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 143,67 грн. за період з 21.04.2021 по 23.02.2022 та інфляційні втрати у сумі 558,49 гривень за період 01.05.2021 по 23.02.2022, оскільки в даному випадку відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання.
Наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних витрат відповідачем не спростований, контр розрахунок не наданий.
Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за електричну енергію - задовольнити.
Роз`яснити, що через неявку у судове засідання всіх учасників справи судове рішення підписано судом без його проголошення.
Роз`яснити, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, що зазначена у вступній частині судового рішення.
Заочне рішенняможе бутипереглянуте судом,щойого ухвалив,записьмовоюзаявою відповідача.Заявупропереглядзаочного рішенняможебутиподанопротягомтридцятиднівз дняйогопроголошення.Учасниксправи,якомуповнезаочнерішеннясудунебуло врученеуденьйогопроголошення,маєправонапоновленняпропущеногострокуна поданнязаявипройогоперегляд-якщотаказаяваподанапротягомдвадцятиднів здняврученняйомуповногозаочногорішеннясуду.Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другійстатті 358 ЦПК України.

Суддя: В.А.Приходько