ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
права № 635/8086/21
провадження № 22-з/818/89/25
Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Тичкової О.Ю.,
суддів Пилипчук Н.П. Яцини В.Б.
сторони справи:
позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк»
відповідач - ОСОБА_1
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25 вересня 2024 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 20.02.2019 року станом на 08.09.2021 у розмірі 22239 грн 63 копійки та судовий збір у розмірі 1620 грн 55 коп.

Додатковим рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2024 року заяву Бігдана Олексія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2000, 00 грн. Рішення суду мотивовано тим, що заявлений відповідачкою розмір витрат на правничу допомогу є не співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом послуг відповідно до умов договору. Крім цього, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд стягнув з позивача на користь відповідачки витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру суми у задоволені якої позивачу відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 17 березня 2025 року апеляційну скаргу Бігдана О.А, який діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 вересня 2024 року в частині задоволення позовних вимог Акціонерне Товариство «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за тілом кредиту скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволені позову АТ « Акцент-Банк». Стягнуто з позивача на користь позивачки судовий збір у розмірі 2430,80 та 4000 грн витрат понесених нею на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

19 березня 2025 року Бігдан О.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Харківського апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в якій просив стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу понесені ним в суді першої інстанції у розмірі 7 000, 00 грн, оскільки із заявлених до стягнення в суді першої інстанції 9 000, 00 грн, були стягнуті лише 2000 грн.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви про ухвалення у справі додаткового судового рішення, дійшла до висновку, що заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати;

Згідно вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зі змісту постанови апеляційного суду від 17 березня 2025 року вбачається, що за результатами скасування рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 вересня 2024 року в частині задоволення позовних вимог Банку про стягнення заборгованості за тілом кредиту, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову, проте питання щодо перерозподілу судових витрат на правничу допомогу понесених відповідачкою в суді першої інстанції апеляційним судом не вирішувалось.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими у статтях 141, 142 ЦПК України.

Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Судом встановлено, що 25.01.2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом Бігданом О.М. укладений договір про надання професійної правничої допомоги № б/н. (а.с.79 зворот-81).

Відповідно до п.3 Договору про надання професійної правничої допомоги № б/н від 25.01.2022 року вартість, умови, строки та порядок розрахунків Сторони обговорюють в додатку, який є невід`ємною частиною Договору. Остаточна вартість послуг визначається в порядку, встановленому у додатку до цього Договору.

Згідно акту виконавчих робіт за договором про надання правничої допомоги від 25.01.2022 року, як зазначено у п.1.3 Додатку №1 до Договору, вартість наданих послуг (гонорар) складає 9 000,00 (дев`ять тисяч) грн 00 коп., які Клієнт зобов`язаний сплатити в строк 30( тридцяти) календарних днів зі дати підписання Акту, але не пізніше ніж в строк 5(п`яти) календарних днів зі дати набрання чинності рішення місцевого суду.

25 жовтня 2024 року від Акціонерного товариства «Акцент Банк» надійшли заперечення щодо стягнення правничих витрат з посиланням на їх недоведеність тане співмірність про зменшення розміру витрат на правничу допомогу понесених відповідачкою в суді першої інстанції ( а.с. 85), в якій представник Банку посилався на неспівмірність заявленого відповідачем розміру судових витрат зі складністю справи та виконанням адвокатом робіт (наданих послуг),часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг на виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи для сторони в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересам до справи ( а.с. 85).

У постанові від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21 (провадження № 12-39гс22), на яку посилався заявник у касаційній скарзі, Велика Палата Верховного Суду зазначила: «За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні, питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення. Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 925/81/21, від 09 лютого 2022 року у справі № 910/17345/20, від 15 лютого 2023 року у справі № 911/956/17 (361/6664/20), від 07 березня 2023 року у справі № 922/3289/21. Оскільки суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування постанови суду апеляційної інстанції у цій справі, то додаткову постанову цього суду також слід скасувати».

У постанові Верховного Суду від 29 серпня 2024 року у справі № 905/830/21 зазначено, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акту, є його невід`ємною складовою та ухвалюється у тому самому складі та порядку, що й судове рішення; додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати. Таким чином, скасування первісного судового рішення за результатом розгляду касаційної скарги є самостійною підставою для скасування додаткового судового рішення до нього (подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 31 травня 2021 року у справі № 911/132/14, від 06 грудня 2023 року у справі № 910/10294/22). У зв`язку із тим, що суд касаційної інстанції дійшов висновку про скасування, зокрема, постанови суду апеляційної інстанції, то додаткове до скасованої постанови судове рішення (додаткова постанова) також підлягає скасуванню.

Отже, враховуючи те, що апеляційний суд постановою від 2024 року від 17 березня 2025 року скасував рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 вересня 2024 року в частині задоволення позовних вимог Банку, а в іншій частині рішення у першої інстанції залишилось в силі, ухвалене судом додаткове рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2024 року, яким вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у суді першої інстанції підлягає зміні через втрату чинності частини основного судового рішення.

ОСОБА_1 надала належні докази (договір про надання правової допомоги, яким узгоджено фіксований розмір оплати адвокатських послуг; додаток до цього договору; акт приймання-передавання виконаних робіт.

Згідно правового висновку викладеного у постанові Верховного суду № 178/1522/18 від 01.09.2021 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

В додатку №1 до Договору про надання правничої допомоги від 25.01.2022, в п.1.3 визначена фіксована сума гонорару за надання адвокатом правничої допомоги, вказаної у Договорі у розмірі 9000,00 грн. В Акті виконаних робіт за вищевказаним договором про надання правничої допомоги від 25.09.2024 року зазначені надані адвокатом послуги та час, витрачений на надання правничої допомоги у кількості 8 годин, а також до суду наданий детальний опис наданих послуг у зв`язку з наданням правничої допомоги, а саме: збір та правовий аналіз інформації, документів та матеріалів, надання консультацій та висновків, що стосується спору -3 год., складання, подання відзиву на позов -4 години, представництво клієнта під час розгляду справи судом-1 година, а всього 8 годин.

З урахуванням принципу розумності, враховуючи доведеність та співмірність по відношенню до складності справи, яка є нескладною і незначний обсяг документів, який підлягав вивченню адвокатом, об`єму наданих послуг, і пропорційності щодо обсягу наданих послуг, враховуючи заяву позивача про неспівмірність розміру заявлених витрат на правничу допомогу зроблену ним у суді першої інстанції, судова колегія погоджується з тим, що витрати представника відповідача на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн є неспівмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) відповідно до умов договору.

Враховуючи викладене, керуючись принципами розумності та справедливості з позивача на користь відповідача підлягають відшкодуванню понесені нею витрати за надання правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн.

Тому заява представника ОСОБА_1 - адвоката Бігдана Олексія Антоновича про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню часткво, у справі належить ухвалити додаткову постанову про зміну додаткового рішення суду першої інстанції та перерозподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст.133,137,141,246,270 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бігдана Олексія Антоновича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Додаткове рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2024 року змінити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу понесені в суді першої інстанції у розмірі 5000 ( п`ять тисяч ) грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складено 23 травня 2025 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина