Номер провадження 2/754/5325/25
Справа № 754/7428/25
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2025 року Суддя Деснянського районного суду м.Києва Панченко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану до суду адвокатом Ліліцьким Романом Володимировичем про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду м.Києва надійшла позовна заява за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В межах вказаного позову, представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна :000, що на праві власності належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) та заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо об`єкту нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 000, що на праві власності належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Заява обґрунтована тим, що предметом позову у даній справі є стягнення боргу за договором позики. За укладеним у простій письмовій формі між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 договором позики віл 04.03.2019 позивачу відповідачем надано позику в сумі 10000 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на день укладення цього договору 271 000 грн. строком до 12:00 год. 04.03.2025. За користування позикою позивач зобов`язався сплачувати 2,5 % щомісяця, що на день укладення договору становить 250 доларів США і за курсом НБУ еквівалентно 6750 грн. Відповідачем вищевказані суми в обумовлені строки повернуто не було. Разом з тим, рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 07.11.2024 у справі № 754/17721/23 визнано недійсним укладений між Відповідачем та Позивачем договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений 04.03.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. Таким чином, у справі № 754/17721/23 судовим рішенням, яке набрало законної сили, повернуто у власність Відповідача квартиру АДРЕСА_1 . Разом з цим, під час розгляду справи № 754/17721/23 встановлено обставину отримання коштів Відповідачем за договором позики від 04.03.2019. Так, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обгрунтувань вбачається, що предмет заяви забезпечення позову в даній справі, є взаємопов`язаний із способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду. Наведений захід забезпечення позову відповідає вимогам розумності, обгрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Вивчивши подані матеріали заяви про забезпечення позову, суддя вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вимог п. п. 1 та 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, заявником до даної заяви долучено не засвідчену копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, яка датується 04.03.2019 року, а отже станом на сьогодні неможливо вважати її актуальною.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявником на підтвердження своїх вимог не надано належних та допустимих доказів.

Враховуючи вище наведене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки вона є необґрунтованою належними і допустимими доказами.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258-261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , подану до суду адвокатом Ліліцьким Романом Володимировичем про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали судуякщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Панченко