Справа № 523/867/25
Провадження №2/523/1851/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"22" травня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участі секретаря Березніченко В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу, посилаючись на те що вона за договором позики від 15.10.2024р. передала ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 10 000,00грн., а відповідач, в свою чергу, отримавши грошові кошти зобов`язалася їх повернути в строк до 15.12.2024р., однак своїх зобов`язань не виконала, грошові кошти не повернула. Посилаючись на вказані обставини просить стягнути з відповідача суму боргу. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Її представник адвокат Гонтар П.А. направила до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явилася без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи відповідачу належним чином, неодноразово, направлялися повітки про виклик до судового засідання. Згідно поштових повідомлень, адресати за місцем своєї реєстрації відсутня, що вказує на вручення судових повісток відповідачу належним чином (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК). Крім того, про проведення судового засідання ОСОБА_2 було сповіщено через СМС-повідомлення, направлене на наявний у справі номер мобільного телефону.

За письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 15.10.2024р. ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 10 000,00грн. ОСОБА_2 отримавши грошові кошти в повному обсязі, зобов`язалася їх повернути в строк до 15.12.2024р.

Факт укладання між сторонами договору позики та виникнення у ОСОБА_2 обов`язку по поверненню позичених грошових коштів підтверджується представленим та приєднаними до справи з боку представника позивача оригіналом розписки від 15.10.2024р.

За твердженням позивача, що зворотне не спростовано відповідачем, в обумовлений сторонами в договорі строк, позичені грошові кошти відповідач не повернула.

Причини невиконання грошового зобов`язання та цільове використання позичених грошових коштів правового значення для розгляду справи по суті не мають.

Правовідносини сторін виникли з зобов`язального права та регулюються главою 71, розділом ІІІ, Книгою п`ятою Цивільного кодексу України, зокрема статтею 1046 ЦК України, якою передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина 2 ст.1047 ЦК України).

В силу статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Отже, одностороння відмова ОСОБА_2 від виконання грошового зобов`язання, яке виникло у неї за договором позики, є недопустимою, та дає суду можливість дійти висновку, що пред`явлені позовні вимоги щодо стягнення суми боргу за договором позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст.141 ЦПК України з урахуванням того , що позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви, з відповідача на корить держави слід стягнути судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1211,20грн.

Керуючись ст.ст.525,533,549,1054 ЦК України; ст.ст.12,13,76,141,142, 206,259,263-265,268,279,280-281 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 10 000 (десять тисяч)грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20грн.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ;

Відповідач:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп: НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 22 травня 2025р.

Суддя