Рішення

Іменем України

22 травня 2025 року місто Чернігів

Справа №751/3401/25

Провадження №2/751/1223/25

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Стрижак В. П.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.1-4).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно судового наказу №751/11407/23 від 25.12.2023 з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Разом з тим у порушення ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України, у судовому наказі не вказано, що аліменти повинні стягуватися в розмірі не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, чим ставлять його в скрутне матеріальне положення.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 25.04.2025 відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач та його представник у встановлений судом строк на адресу суду надіслав заяву, в якій просив залишити розмір аліментів не менше ніж 1/4 частина від усіх видів доходу (заробітку). Щодо встановлення максимального розміру аліментів відповідачка покладається на розсуд суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.12).

25.12.2023 Новозаводський районний суд м. Чернігова видав судовий наказ № 751/11407/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22.12.2023 (а.с.7).

На підставі вказаного судового наказу 04.01.2024 відкрито виконавче провадження №73719034 (а.с.8).

Надалі, представник боржника звертався до суду із заявою про внесення виправлення до судового наказу №751/11407/23 з тих підстав, що він винесений з порушенням п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України.Втім, ухвалою суду від 25.10.2024 у задоволенні заяви представника боржника про внесення виправлення до судового наказу відмовлено (а.с.9).

Також ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.02.2025 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій заступника начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Богуш А.А. щодо складання розрахунку заборгованості та скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП № 73719034 за період з 22.12.2023 до 31.10.2024, наданого заступником начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Богуш А.А. та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості, з урахуванням максимальної суми аліментів, який може бути стягнений на дитину відповідного віку (а.с.10-11).

Згідно інформації Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції станом на 01.01.2025 відсутня заборгованість зі сплати аліментів за судовим наказом №751/11407/23 (а.с.13).

Відповідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, сума аліментів, яка підлягала стягненню з позивача за 2024 рік становила: січень 33 452,10 грн, лютий 33 868,97 грн, березень 48 241,79 грн, квітень - 34 953,19 грн, травень -35 796,48 грн, червень -35 965,24 грн, липень -36 364,08 грн, серпень -36 569,25 грн, вересень 36 773,55 грн, жовтень -36 520,20 грн, листопад -36 941,57 грн, грудень -38 726,00 грн (а.с.14).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Положеннями частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядаєсправи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1-2 статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожноїдитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною 2 статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язаніутримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законівУкраїни.

Згідно з частиною 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, для зміни розміруаліментів судом має бути встановлено, що виникли підстави для цього, як от: зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інші випадки, передбачені СК України.

Таким чином, особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства, материнства та стягненняаліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

Згідно з пунктом 23 зазначеної Постанови розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Статтею 273 СК України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати.

Вказана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати.

Крім того, в силу частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що пливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Вирішуючи справу за позовом боржника (платника аліментів) про зменшення розміру аліментів, після видачі судом наказу про їх стягнення у частці від заробітку (доходу) суд керується в першу чергу положеннями статті 192 СК України, та субсидіарно положеннями статті 182 цього Кодексу.

Схожі висновки містяться і в постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі №523/5464/19 (провадження №61-21155св19).

Разом з тим, судом встановлено, що в обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається тільки на те, що відповідно до частини 5 статті 183 СК України розмір аліментів на одну дитину становить одну чверть половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Ніяких інших доводів щодо зменшення розміру аліментів, зокрема, зміни матеріального стану, погіршення стану здоров`я та інше, тобто доводи, які б дали суду можливість встановити, що позивач не в змозі сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі, позивачем не надано.

Окрім того, розмір аліментів, який стягнутий з позивача за судовим наказом становить 1/4 частку заробітку, позивач і наразі просить стягнути аліменти у зазначеному розмірі.

Посилання позивача на зменшення розміру аліментів в частині його обмеження десятьма прожитковими мінімумами на дитину відповідного віку є необгрунтованими, оскільки така вимога щодо граничного розміру аліментів передбачена частиною п`ятою статті 183 СК України та пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України при розгляді справи у наказному, а не у позовному провадженні.

Надавши аналіз та оцінку наявним у справі доказам, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача, оскільки вони не доведені жодними належними, допустимими та переконливими доказами. При цьому, слід зазначити, що при наявності нових чи інших обставин, передбачених ст. 192 СК України, позивач не позбавлений права на звернення до суду з відповідним позовом.

V. Розподіл судових витрат

Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн (а.с.15)

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1-18, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 181, 182, 183, 184, 192 Сімейного Кодексу України, враховуючи роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний тектс рішення суду складено 22.05.2025.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Суддя Н. В. Маслюк