Справа № 214/2802/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

22 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сіденко С.І.,

за участю: секретаря судового засідання Розстальної К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженною відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2025 року ТОВ «Іннова Фінанс» через систему «Електронний суд» звернулося з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 26.08.2024 року між ТОВ ««Іннова Фінанс» та відповідачем укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 4, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до Договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 8000 грн шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п. 2.6.1., п.п. 4.1.-4.2. та п. 4.4. цього договору, його додатків.

Позикодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 8 000 грн.

Однак позичальник свої зобов`язання відповідно умов договору позики не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 24.03.2025 року становить 24320 грн. та складається з 8000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 16320,00 грн. заборгованості за відсотками.

За захистом своїх прав позивач звернувся до суду та просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у вказаній сумі та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою суду від 04 квітня 2025 року позов прийнято до провадження, відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, вказану ухвалу суду відповідачу надіслано та за місцем реєстрації.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи, судом надано можливість та достатньо часу ознайомитись із позовною заявою та надати свої заперечення, отже можливо розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 26.08.2024 між позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір надання грошових коштів у позику 4, який підписано позичальником через отримання ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ.

Відповідно до умов договору Товариство надає для відповідачу кредит в гривні, а останній зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити відсотки за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_1

Основні умови договору позики: сума кредиту за договором складає 8000 грн (п.2.2 договору); тип кредиту - кредит (п.2.4 договору); строк кредиту (строк дії договору) - 360 днів (п.2.5. договору); тип процентної ставки - фіксована (п.2.6.1 договору); стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п.2.7 договору); дати надання кредиту: 26.08.2024 року.

Періодичність платежів зі сплати відсотків- кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати відсотків, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної відсоткової ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору.

Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт.»

Відповідно до кредитного договору кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом.

Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом включно із кількістю платежів,їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів

Зазначена вище інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний через Систему BankID НБУ.

Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної віцоткової ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів) до договору № 8 доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну відсоткову ставку, суму процентів за користування кредитом, визначено графік платежів, відповідно до якого сума кредиту та відсотками за користування ним сплачуються шляхом внесення 12 платежів, з яких становлять собою відсотки за користування позикою .

Позикодавець свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8000 гривень, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № від 26.08.2024, картка, на яку перерахована сума кредиту відповідає масці електронного платіжного засобі, вказаного відповідача при укладенні кредитного договору.

Факт надходження кредитних коштів у розмірі 8000 грн на банківський рахунок ОСОБА_1 підтверджується листом EASYPAY» та випискою за договором № за період 26.08.2024 по 24.03.2025 р. р.

Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з наступного.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення п.1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін відсотки виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Презумцією укладеного між сторонами електронного договору про надання кредиту

№ від 26.08.2024 року відповідачем не спростовано.

В позовній заяві представник позивача просив стягнути з відповідача суму заборгованість станом на день подачі позову у розмірі 26742,40 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 8000 грн.; заборгованість по відсоткам 16320,00 грн.

Відповідність розрахунку та розміру заборгованості не були спростовані відповідачем, ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача.

Таким чином, із наданих суду документів вбачається, що після укладення Договору про надання грошових коштів у позику № 4 від 26.08.2024 року відповідач отримав у користування кредитні кошти, допустив прострочення погашення заборгованості по тілу кредиту в строк визначений договором, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, а отже, відповідач повністю зобов`язання по погашенню боргу не виконав, чим порушив вимоги ст.1049 ЦК України, у зв`язку з чим позивач має право вимагати стягнення заборгованості за наданим кредитом у розмірі 8000 грн.

Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором.

Враховуючи, що відповідач повністю зобов`язання по погашенню відсотків за користування грошовими коштами не виконав, чим порушив вимоги ст.1048 ЦК України, позивач має право вимагати стягнення простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 26742,40 грн.

Підсумовуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та стягненню із відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 26742,40 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 8000 грн.; заборгованість по відсоткам 16320,00 грн.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Керуючись статями 525, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, статями 10, 12, 13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженною відповідальністю «Іннова Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженною відповідальністю «Іннова Фінанс» (, адреса: вул. Болсуновська, 8, поверх 9 11, м. Київ) заборгованість за договором позики №№ 4 від 26.08.2024 року, що виникла станом на 24.03.2025 року у сумі 26742,40 гривень (двадцять шість тисяч сімсот сорок дві грн. 40 коп.), з яких: 8000 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 16320 грн. заборгованість за відсотками користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженною відповідальністю «Іннова Фінанс» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.).

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Сіденко