Справа № 278/3894/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

"18" березня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участю секретаря судового засідання Годлюк А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за борговою розпискою, інфляційних втрат та 3% річних, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у липні 2024р. звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за розпискою від 20.10.2023р. в сумі 10 000 доларів США, що станом на дату подачі даного позову до суду складає 405 138,00 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 % річних за розпискою від 20.10.2023 року в сумі 7 875,58 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат за розпискою від 20.10.2023 року в сумі 13139,90 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що 20.10.2023р. між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір позики у формі розписки, на підставі якої остання отримала в борг від ОСОБА_1 грошові кошти для подальшої купівлі транспортного засобу в розмірі 10 тисяч доларів США, у випадку невиконання цього зобов`язання ОСОБА_2 зобов`язалась повернути кошти до 03.11.2023 року.

Розписка підписана власноручно ОСОБА_2 , чим остання підтвердила факт отримання грошових коштів від ОСОБА_1 в сумі 10 000,00 доларів США.

Враховуючи, що станом на 28.06.2024р. боржником досі не було повернуто заборгованість, а строк повернення коштів відповідно до боргової розписки закінчився 03.11.2023р., ОСОБА_1 просить вимоги позовної заяви задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в позові просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Рекомендовані повідомлення направлені на адресу відповідача повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки .

Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення виходячи з наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно розписки від 20.10.2023р., ОСОБА_2 отримала від позивача ОСОБА_1 кошти у розмірі 10000 доларів США оплати за авто, яке знаходиться за кордоном та протягом двох тижнів (чотирнадцять днів) буде передано ОСОБА_1 особисто ОСОБА_2 . У випадку невиконання домовленості ОСОБА_2 зобов`язалась повернути грошові кошти у строк, що вказаний вище (03.11.2023р.) (а.с. 10).

Позивачем 22.05.2024р. на адресу відповідача було направлено заяву про досудове врегулювання спору, яке стосується повернення грошових коштів у сумі 10000 доларів США, яке ОСОБА_2 отримала особисто, що підтверджується копіями відстеження листа АТ «Укрпошти» (а.с. 11-12, 13).

В зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи питання на предмет задоволення позову, суд враховує наступне.

Згідно частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Приписами ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

З матеріалів справи вбачається, що сторони 20.10.2023р. уклали договір за умовами якого ОСОБА_2 отримала від позивача ОСОБА_1 кошти у розмірі 10000 доларів США на оплату за авто, яке знаходиться за кордоном та протягом двох тижнів (чотирнадцять днів) буде передано ОСОБА_1 . У випадку невиконання домовленості ОСОБА_2 зобов`язалась повернути грошові кошти у строк що вказаний вище (03.11.2023р.)

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок

При цьому, наявність оригіналу розписки у позивача згідно положень ст.545 ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення грошових коштів не виконано.

Дана позиція відображена в постанові Верховного Суду від 26.09.2019р. по справі №295/455/16-ц.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач згідно умов договору від 20.10.2023р. отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 10000дол. США, однак автомобіль позивачу в строк до 03.11.2023р. не передала та кошти в сумі 10000дол. США не повернула, докази протилежного суду не надано.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що у позивача ОСОБА_1 знаходиться розписка від 20.10.2023р., оригінал якої долучено до матеріалів справи (а.с. 10).

Враховуючи, що відповідач в строк до 03.11.2023р. не виконала зобов`язання передбачене договором від 20.10.2023р., позов в частині стягнення з відповідача 10000дол. США підлягає до задоволення.

Відносно вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає наступне.

З наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних витрат вбачається, що за період з 04.11.2023р. по 27.06.2024р., позивачем нараховано: 3% річних в розмірі 7875,58 грн; а за період з 04.11.2023р. по 31.05.2024р. нараховано інфляційні втрати 13139,90 грн.

Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан.

Даний стан неодноразово продовжено, останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2025 р. №26/2025, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 15.01.2025 р. № 4220-ІХ з 08.02.2025р. по 09.05.2025р.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти за період з 04.11.2023р. по 27.06.2024р. 3% річних в розмірі 7875,58 грн; а за період з 04.11.2023р. по 31.05.2024р. інфляційні втрати 13139,90 грн.

З огляду на те, що з 24.02.2022р. по даний момент в Україні діє воєнний стан, підстави для стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрати відсутні.

Враховуючи вищезазначене, відповідно до чинного законодавства така вимога позивача до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 4261,54 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 19, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 10000 доларів США основного боргу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4261,54 грн.

В решті вимог позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В. П. Маслак