Справа № 536/416/25
Провадження № 2/536/569/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Веремєєвої О.Р.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування позовних вимог посилаються, що 18 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 102907783 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 15 000 грн загальним строком 30 днів з 18.12.2021. На підставі договору факторингу № 16072024 укладеного 16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 на суму 54 600 грн, з яких: 15 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 36 750 грн сума заборгованості за відсотками та 2 850 грн сума заборгованості за комісією.

Крім цього, 19 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 167254, який підписано його електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 3 000 грн строком на 30 днів з процентною ставкою 1, 90 % за день. На підставі договору факторингу № 29022024 укладеного 29.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 на суму 6 125 грн, з яких: 3 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 125 грн сума заборгованості за відсотками.

Просили стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 102907783 в сумі 54 600 грн, за кредитним договором № 167254 в сумі 6 125 грн та судові витрати.

Ухвалою судді від 20 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Відповідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

У ч.2 ст.517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ст. 76 ЦПК України.

Установлено, що 18 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 102907783 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 15 000 грн загальним строком 30 днів з 18.12.2021 з кінцевим терміном повернення 17.01.2022. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджується платіжним дорученням №36778016 від 18.12.2021 про зарахування коштів в сумі 15 000 грн.

Позивачем, у якості доказу переходу прав вимоги до боржника ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором надано договір факторингу № 16072024 від 16.07.2024, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Однак, вказаний договір факторингу є неналежним доказом, оскільки не містить всіх аркушів, а саме: після аркушу під № , який закінчується п.1.4, слідує аркуш № 3, який закінчується п.2.2.2, далі слідує аркуш №9.

Крім цього, на підтвердження переходу права грошової вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» наданий Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №16072024 від 16.07.2024, який не містить підписів посадових осіб ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» і відтисків печаток, тобто його зміст міг бути змінений в односторонньому порядку та викладений в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу, тому є неналежним доказом.

Реєстр боржників до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 позивачем суду не наданий.

Отже, позивач не довів належними та допустимими доказами перехід права вимоги за кредитним договором № 102907783 від 18.12.2021 від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Крім цього встановлено, що 19 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 167254, який підписано його електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 3 000 грн строком на 30 днів з процентною ставкою 1, 90 % за день.

Позивачем, у якості доказу переходу прав вимоги до боржника ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за вказаним договором надано договір факторингу № 29022024 від 29.02.2024, укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Однак, вказаний договір факторингу є неналежним доказом, оскільки не містить всіх аркушів, а саме: після аркушу під № 4, який закінчується п. 3.5, слідує аркуш під № 9.

Крім цього, на підтвердження переходу права грошової вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» наданий Витяг з Реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024, який не містить підписів посадових осіб ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» і відтисків печаток, тобто його зміст міг бути змінений в односторонньому порядку та викладений в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу, тому є неналежним доказом.

Реєстр боржників № 1 до договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024 суду не наданий.

Отже, позивач не довів належними та допустимими доказами перехід права вимоги за кредитним договором № 167254 від 19.12.2021 від ТОВ «Селфі Кредит» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі № 334/6972/17).

З огляду на викладене в задоволенні позову суд відмовляє.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України, суд відмовляє позивачу і в стягнені з відповідача понесених ним судових витрат.

Керуючись статями 13, 81, 141, 259, 263-265,279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у позові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його отримання до Полтавського апеляційного суду.

СуддяС. М. Клименко