Справа № 464/909/25
пр.№ 2/464/966/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Сабари Л.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

позивач ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №_CARD від 23.08.2018 у розмірі 51 815,34 грн., а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.08.2018 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №, за умовами якого відповідач отримала кредит на придбання товару. Укладений між сторонами договір є змішаним, оскільки позичальнику було надано декілька послуг, а саме кредитування та видачу і обслуговування картки. Пунктом 2 договору визначено умови укладення Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №_CARD від 23.08.2018, на підставі якої банк відкрив відповідачу поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб. Умовами заяви-анкети визначено умови обслуговування кредитної лінії, зокрема розмір процентної ставки, які банк нараховує за користування кредитом, що на момент укладення заяви-анкети становить 5% в місяць, а впродовж пільгового періоду 0,01% річних. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №_CARD від 23.08.2018 виконав в повному обсязі, однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконувала належним чином, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 51 815,34 грн. 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено договір факторингу №24/03/23, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстрований в реєстрі за №265, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги та став кредитором, зокрема за заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №_CARD від 23.08.2018, боржником за якою є ОСОБА_1 20.11.2024 позивачем скеровано відповідачу вимогу про погашення кредитної заборгованості, однак така не була отримана нею. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», яка підлягає стягненню.

24.02.2025 на адресу суду надійшла заява ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2025 матеріали справи передано на розгляд судді Сабарі Л.В.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 10.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копію ухвали надіслано учасникам справи, відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, відомості про яке отримано в порядку, визначеному ст. 187 ЦПК України.

При цьому, вказана кореспонденція скеровувалась відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідач, в силу положень ч. 6 ст. 272 ЦПК України, вважається такою, якій вручено судове рішення.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, будь-яких заяв чи клопотань до суду не скеровувала.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч. 13 ст. 7 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

З`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

За змістом ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При дослідженні доказів, судом встановлено наступне.

23.08.2018 між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №, за умовами якого позичальник отримала кредит на придбання товару та зобов`язалася його повернути та сплатити проценти за його користування.

Крім того, 23.08.2018 ОСОБА_1 підписала заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» №_CARD, що є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних карток, на підставі якої банк відкрив їй поточний (картковий рахунок) та надав електронний платіжний засіб.

Заявою-анкетою від 23.08.2018 визначено умови обслуговування кредитної лінії, зокрема, розмір процентної ставки, які банк нараховує за користування кредитом, що на момент укладення заяви-анкети становить 5% в місяць, а впродовж пільгового періоду 0,01% річних.

Розпискою від 23.08.2018 відповідач підтвердила, що отримала картку, імітовану на її ім`я, № НОМЕР_1 з терміном дії до 07/21, а також, що ознайомилась з правилами користування карткою та діючими тарифами АТ «ОТП Банк».

АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №_CARD від 23.08.2018 виконало в повному обсязі, однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконувала належним чином, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, що згідно з розрахунком АТ «ОТП Банк» становить 51 815,34 грн.

24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено договір факторингу №24/03/23, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрований в реєстрі за №265, за умовами якого, а також згідно з платіжним дорученням №46 від 24.03.2023, витягом з додатку №1 до вказаного договору, ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло права вимоги до ОСОБА_1 на суму боргу 51 815,34 грн.

Таким чином, враховуючи наведене, за відсутності доказів на спростовання факту укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів на умовах, що передбачені кредитним договором, взятих на себе відповідачем зобов`язань за кредитним договором, які нею не виконувалися належним чином, оскільки доказів повернення фактично отриманих та використаних коштів в добровільному порядку матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 51 815,34 грн. є обґрунтованими та підставними, у зв`язку із чим позов слід задовольнити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Беручи до уваги вищевикладене, а також подані стороною позивача докази на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу, з урахуванням складності справи, малозначності спору, враховуючи те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, зважаючи на час, витрачений адвокатом на надання правничої допомоги, обсяг наданих послуг та виконаних робіт, ціну позову, значення справи для сторони та співмірність розміру витрат, а також наявність заперечень відповідача, суд приходить висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правову допомогу до 2 500 грн., оскільки такий розмір витрат на оплату послуг адвоката відповідатиме критеріям, закріпленим ЦПК України.

Окрім цього, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість у розмірі 51 815 (п`ятдесят одна тисяча вісімсот п`ятнадцять) гривень 34 (тридцять чотири) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень та судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 травня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Академіка Болелюбського, 54, оф. 402, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуюча Сабара Л.В.