Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3989/25
Номер провадження 2-н/711/423/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгакова Г.В., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за оплату житлово-комунальних послуг, -

ВСТАНОВИВ :

Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно із статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вивчивши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до наступного висновку:

Відповідно до положень ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Статтею 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Крім того, згідно з п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», у частині, що не суперечить нормам чинного цивільного процесуального законодавства, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг.

Також, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються і перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

За приписами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок у силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

В заяві заявник зазначає, що боржник зареєстрований за спірною адресою, а саме: АДРЕСА_1 . Таким чином ця особа на законних підставах є користувачами та відповідають визначенню «індивідуальний споживач».

Всупереч вимогам чинного законодавства, боржник своєчасно та в повному обсязі не оплачує надані заявником послуги, внаслідок чого за період з березня 2020 року по 01.02.2025 року утворилась заборгованість за послуги централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання (постачання гарячої води) в сумі 41525 грн. 86 коп., за інфляційну складову боргу у розмірі 668 грн. 82 грн., три відсотки річних у розмірі 233 грн. 54 коп.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 20.07.2020 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями Департаменту «Центра надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради № 9621/13949-01-10 від 14.05.2025 року.

Відомостей про те, що боржник є власником квартири АДРЕСА_2 , заявником не надано.

На думку суду, при зверненні до суду з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості боргу за оплату житлово-комунальних послуг, заявником не враховано дати реєстрації боржників.

Відповідно до частини 2 статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі наведеного, враховуючи, що вимоги за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, суд вважає за необхідне відмовити Приватному акціонерному товариству «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно з частиною 1 статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до частини 2 статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись статей 160, 161, 163, 165, 258 260, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу по справі за заявою Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за оплату житлово-комунальних послуг.

Роз`яснити заявнику його право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: О. Г. Казидуб