Справа № 438/900/21 Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 22-ц/811/1723/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Секретар Cалата Я.І.,

З участю представника Львівської обласної прокуратури Германович Ю.А., представника Бориславської міської ради Тахтарової О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції цивільну справу №438/900/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 10 березня 2023 року у справі за позовом керівника Дрогобицької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Бориславської міської ради Львівської області до ОСОБА_1 про зобов`язання повернення земельної ділянки

в с т а н о в и в :

10.04.2021 року керівник Дрогобицької окружної прокуратури Давидов Є. звернувся до суду в інтересах держави в особі Бориславської міської ради Львівської області з позовом до ОСОБА_1 про повернення Бориславській міській раді Львівської області земельну ділянку площею 0,0060 га на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:030:0131; стягнути з відповідача на рахунок Львівської обласної прокуратури сплачений судовий збір в сумі 2270 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що Дрогобицькою окружною прокуратурою вивчається стан повноти та своєчасності внесення орендної плати за землю комунальної власності та повернення земельних ділянок, договір оренди яких закінчився.

Окружною прокуратурою встановлено, що 20 вересня 2007 року між Бориславською міською радою (орендодавець) та ПП Лобик Р.Т. (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (04.07.439.00060) комунальної власності площею 0,0060 га на АДРЕСА_1 не сільськогосподарського призначення, а для будівництва та обслуговування магазину «Меблі», зареєстровано у Бориславському міському відділі Львівської регіональної філії державного підприємства Центр державного земельного кадастру за №60. Акт приймання-передачі земельної ділянки укладено 20.09.2007.

Термін дії договору оренди землі №60 від 20 вересня 2007 року закінчився 04 березня 2020 року.

У п.8 Договору зазначено, що після закінчення строку договору орендар, який належно виконував умови Договору, має за інших умов переважне право поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендар ОСОБА_1 не скористався своїм правом щодо висловлення письмового наміру на продовження дії договору та додаткових угод і не звертався до органу місцевого самоврядування про поновлення договору, що підтверджено листом Бориславської міської ради №3021/591 від 25 березня 2021 року. Крім цього, листом міської ради від 02 квітня 2020 року повідомлено орендаря про те, що орендодавцем - міською радою - договір продовжуватись не буде.

Згідно з ч.1 ст.34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки, орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

На даний час земельну ділянку позивачу за актом приймання- передачі не повернуто, що призводить до неможливості використання такої міською радою та надання її в користування третій особі, що підтверджується листами Бориславської міської ради за №3-21/591 від 25 березня 2021 року та №3-21/727 від 15 квітня 2021 року.

Визначаючи позивача - Бориславську міську раду, окружна прокуратура виходила з положень ст. 13,14 , 131-1 Конституції України, ст. 56 ЦПК України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року у справі № 1-1/99. У даному випадку встановлено порушення інтересів держави, яке полягає у неповерненні земельної ділянки орендарем згідно договору оренди землі, термін якого закінчився та невжиття заходів реагування щодо захисту інтересів держави органом до компетенції якого належать відповідні повноваження Бориславською міською радою.

Підставою для представництва окружною прокуратурою інтересів держави шляхом подання позову є порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення земельної ділянки у зв`язку із закінченням строку договору оренди землі.

Рішенням Бориславського міського смуду Львівської області від 10 березня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути Бориславській міській раді Львівської області земельну ділянку площею 0,0060 га на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:030:0131.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на рахунок прокурора ( НОМЕР_1 , код 02910031) судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 2270 грн.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням, вважає, що таке ухвалене без належної оцінки доказів, судом неправильно застосовані норми матеріального права. Вважає, що до даних правовідносин необхідно застосувати Закон України «Про оренду землі» відповідно до ч.6 ст.33 якого передбачено, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновлені договору оренди, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Вважає, що суд помилково посилався на правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 01 червня 2020 року у справі № 396/1517/18, оскільки у зазначеній справі фактичні обставини є іншими. Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що державна реєстрація договору оренди речових прав проведена 04 березня 2015 року, оскільки це дата державної реєстрації права оренди за додатковою угодою. Натомість первісний договір оренди був зареєстрований 20 вересня 2007 року у Бориславському міському відділі регіональної філії державного підприємства Центр державного земельного кадастру за №60. Оскільки державна реєстрація первісного Договору була здійснена до 01 січня 2013 року, тому цей договір набрав чинності з 20 вересня 2007 року, а відповідач ОСОБА_1 набув право орендаря. Тому перебіг строку додаткової угоди, якою продовжено дію договору від 20 вересня 2007 року, пов`язаний із 05 лютого 2014 з датою її укладення та спливав 04 лютого 2019 року. Схожі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі №696/1693/15-ц. Зазначає, що не звертався з листом-пропозицією про намір поновлення договору оренди з підстав передбачених ч. 6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», оскільки продовжував користуватись земельною ділянкою після спливу строку дії договору. Бориславська міська рада в свою чергу в строк до 04 березня 2019 року не надала заперечень стосовно поновлення договору та не зареєструвала його в державному реєстрі речових прав протягом одного місяця після закінчення договору оренди, що можна кваліфікувати як мовчазну згоду орендодавця на пролонгацію договору (пасивна поведінка). Зазначає, що Бориславська міська рада після 05 лютого 2019 року продовжує нараховувати орендну плату, а він відповідно до п.14 Договору сплачує орендну плату та додатково нараховану пеню у розмірі 2,0 % несплаченої суми за кожен день прострочення, що є доказом пролонгації орендних відносин з 05 лютого 2019 року. Процесуальні порушення полягають у тому, що суд не задовольнив заяви про відвід, безпідставно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення справи та розглянув справу у відсутності відповідача. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у позові.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Львівської обласної прокуратури Германович Ю.А., представника Бориславської міської ради Тахтарової О.Б. на спростування доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 20 вересня 2007 року між Бориславською міською радою в особі голови Іваницького О.Є. (орендодавець) та ПП ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (04.07.439.00060) комунальної власності площею 0,0060 га на АДРЕСА_1 несільськогосподарського призначення для будівництва та обслуговування магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », зареєстровано у Бориславському міському відділі Львівської регіональної філії державного підприємства Центр державного земельного кадастру за №60. Акт приймання-передачі земельної ділянки укладено 20 вересня 2007 року. (а.с.19-25,26).

Згідно п.3, п. 5 Договору на земельній ділянці об`єкти нерухомого майна відсутні; нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 14 664 грн.

Згідно п.9 розділу «Орендна плата»: Орендна плата вноситься у грошовій формі, що складає 146,40 грн в місяць. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації (п. 10 Договору).

Пунктом 1 рішення Бориславської міської ради №917 від 28 березня 2013 року поновлено громадянину ОСОБА_1 терміном на 5 років договір оренди від 20 вересня 2007 року №04.07.439.0060, згідно з яким йому передано земельну ділянку вищевказаною площею для будівництва та обслуговування магазину «Меблі» (землі житлової та громадської забудови). Пунктом 3 рішення зобов`язано фізичну особу -підприємця ОСОБА_1 укласти договір оренди землі (а.с.32).

05 лютого 2014 року між громадянином ОСОБА_1 та Бориславською міською радою укладено Додаткову угоду про поновлення дії договору оренди (державна реєстрація від 20.09.2007 № 04.07.439.00060), згідно п.1 якої поновлено термін дії вищевказаного договору оренди землі між сторонами строком на 5 років. Пунктом 4 зазначено наступне: п.28,30,31 Договору замість слів «орендар фізична особа - підприємець ОСОБА_1 » читати - «орендар громадянин ОСОБА_1 » (а.с.31).

Державна реєстрація договору оренди в реєстрі речових прав проведена 04 березня 2015 року (а.с.34).

Пунктом 8 Договору зазначено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с.20).

Також встановлено, що за 30 днів до спливу строку дії договору оренди землі, відповідач ОСОБА_1 не звертався до Бориславської міської ради з листом - пропозицією про намір поновлення договору оренди землі, однак продовжив користуватись земельною ділянкою після спливу строку дії договору.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог, суд виходив з тих підстав, що Бориславською міською радою Львівської області не було пролонговано ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки (04.07.439.00060) комунальної власності площею 0,0060 га на АДРЕСА_1 несільськогосподарського призначення для будівництва та обслуговування магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також, що ОСОБА_1 спірну земельну ділянку Бориславській міській раді Львівської області не повернуто.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Частиною 1 ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.93 Земельного кодексу України (далі по тексту ЗК України) та ст.1 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки- це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 1 ст.116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (ч.1 ст.).

За змістом статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди), шляхом укладання договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, землю та інше.

Згідно з ч.2 ст. 83 ЗК України, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (ч.5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Бориславською міською радою в особі голови Іваницького О.Є., шляхом укладення договору оренди земельної ділянки, ПП ОСОБА_1 було надано в строкове користування спірну земельну ділянку.

В подальшому за заявою ОСОБА_2 . Бориславська міська рада своїм рішення поновлювала термін дії договору оренди, у зв`язку з чим між ними укладалася додаткова угода.

Після укладення договору оренди, між Бориславською міською радою та ПП ОСОБА_1 було укладено 05 лютого 2014 року додаткову угоду про поновлення дії договору оренди (державна реєстрація від 20.09.2007 № 04.07.439.00060) на 5 років.

Пунктом 8 Договору оренди землі передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с.20).

Орендар ОСОБА_1 за 30 днів до спливу строку дії договору оренди землі, не звернувся до Бориславської міської ради з листом - пропозицією про намір поновлення договору оренди землі, в той же час, Бориславська міська ради своїм листом № 3-18/530 від 02 квітня 2020 року повідомила орендаря ОСОБА_1 про те, що орендодавцем - міською радою - договір продовжуватись не буде та просила передати земельну ділянку по акту прийому-передачі, звільнивши від належного орендарю майна.

ОСОБА_1 вимоги Бориславської міської ради не виконав та продовжував користуватися спірною земельною ділянкою.

Згідно ч.5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Після звернення керівником Дрогобицької окружної прокуратури Давидовим Є. з даним позовом в суд у січні 2024 року, ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Бориславської міської ради Львівської області та голови Бориславської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди спірної земельної ділянки (04.07.439.00060) від 20 вересня 2007 року.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01 жовтня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 11 листопада 2024 року залишено без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 01 жовтня 2024 року у справі №914/136/24 залишено без змін.

Судовий збір в розмірі 3 633,60 грн. покладено на апелянта.

Зазначеним вище рішеннями встановлено, що договір оренди землі № 04.07.439.00060 від 20 вересня 2007 року набрав чинності з дня здійснення його державної реєстрації, з урахуванням його поновлення, і діяв упродовж десяти років.

Після закінчення строку дії договору ОСОБА_1 у визначеному ст.33 Закону України «Про оренду землі» порядку до його завершення та протягом місяця після цієї дати не звертався до орендодавця із пропозицією продовжити договірні відносини.

Під час розгляду справи №914/136/24 судами не було встановлено факту того, що міська рада позбавила позивача можливості користуватись на умовах укладеного договору оренди землі об`єктом оренди (земельною ділянкою).

Отже, враховуючи вищенаведене, після завершення строку оренди спірної земельної ділянки, договір оренди земельної ділянки (04.07.439.00060) комунальної власності площею 0,0060 га на АДРЕСА_1 несільськогосподарського призначення для будівництва та обслуговування магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », пролонгованим не був, у зв`язку з чим ОСОБА_1 листом Бориславської міської ради Львівської області від 02 квітня 2020 року № 3-18/530 було проінформовано про відмову у пролонгації договору оренди спірної земельної ділянки, в зв`язку з чим, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову, шляхом зобов`яння ОСОБА_1 повернути Бориславській міській раді Львівської області земельну ділянку площею 0,0060 га на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:030:0131.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, не дають підстав їх вважати неправильними.

Враховуючи встановлені обставини справи, беручи до уваги, що рішення господарського суду, яке набрало законної сили, має преюдиційне значення у вирішенні зазначеної справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову керівника Дрогобицької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Бориславської міської ради Львівської області, правильно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При ухваленні судом першої інстанції рішення, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення судових витрат в розмірі 2270 грн з ОСОБА_1 на користь позивача, в той же час, в резолютивній частині оскаржуваного рішення було зазначено про необхідність стягнення судових витрат на рахунок прокурора, що очевидно є помилковим, в зв`язку з чим, колегія суддів вважає за необхідне абзац 3 резолютивної частини рішення Бориславського міського суду Львівської області від 10 березня 2023 року викласти у такій редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської обласної прокуратури судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 2270 грн.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 10 березня 2023 року залишити без змін.

Абзац 3 резолютивної частини рішення Бориславського міського суду Львівської області від 10 березня 2023 року викласти у такій редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської обласної прокуратури судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 2270 грн.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16 травня 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк