Справа № 191/2419/25
Провадження № 2/191/1085/25
У Х В А Л А

іменем України

21 травня 2025 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Порошина О.О. розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова Компанія Управління Активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Приватний виконавець Лиманський Владислав Юрійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова Компанія Управління Активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Приватний виконавець Лиманський Владислав Юрійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Крім того від представника позивача Ваніна Ю.А. надійшло клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором, стосується кредитних правовідносин, а у випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Суд, ознайомившись позовною заявою та долученими до неї доказами, вважає, що клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

З позовної заяви та долучених до неї доказів вбачається, що виконавчий напис, вчинений 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., зареєстрований за реєстровим номером №65824, стосується стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості за кредитним договором в розмірі 16471,10 грн.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі №743/1481/21, позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»

Враховуючи положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати вказаний доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. Саме такий висновок Європейський суд з прав людини зробив у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v.Poland) від 19.06.2001.

Порушені права можуть захищатися як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу (при поданні апеляційної та касаційної скарг). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завданням якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права (ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 2 ЦПК України).

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18).

Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог вищевказаної статті, Кабінет Міністрів України 29 червня 1999 року прийняв постанову від № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення вказаної нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника.

Оскільки вчинення виконавчого напису нотаріусом є одним з видів позасудового захисту прав кредитора, а безпосередньо виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», кредитор після вчинення нотаріусом виконавчого напису має право звернутися до органів державної виконавчої служби або до приватного виконавця з метою примусового стягнення заборгованості за кредитом.

При цьому нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Це суперечить правовому статусу нотаріуса, визначеному у ст. 1, 9 Закону України «Про нотаріат».

При стягненні заборгованості за виконавчим написом нотаріуса боржник не позбавлений права на захист своїх прав. Стягнення провадиться в межах виконавчого провадження, яке дозволяє боржнику користуватися правом захисту, в тому числі судового.

Предметом позову у таких справах є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі.

Таким чином, позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Приймаючи до уваги клопотання позивача, а також правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі № 743/1481/21, суд, відповідно до ст. 136 ЦПК України, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника позивача та звільнити позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви щодо позовної вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ч. 2 ст. 133 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання про звільнення від сплати судового збору - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова Компанія Управління Активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Приватний виконавець Лиманський Владислав Юрійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Порошина