Справа №295/6366/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючої судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Захарченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження цивільну

справу за заявою ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),

про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, у якій просить встановити факт народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою України, дитини жіночої статі - ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Бердянськ, Запорізької області, Україна, відомості про батька внести відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів матері - ОСОБА_3 , громадянин України.

Заявник вказує, що ОСОБА_1 певний час мешкала на тимчасово окупованій території України в с. Новопетрівка Запорізької області. ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Бердянськ, Запорізької області, вона народила дитину, дівчинку - ОСОБА_4 . Через перебування на окупованій території, ОСОБА_1 вимушена була зареєструвати факт народження дитини в окупаційних органах влади. У зв`язку з тим, що свідоцтво про народження у заявника дитини видане закладом, що розташований на тимчасово окупованій рф території України, у ОСОБА_1 відсутня можливість зареєструвати факт народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України. Встановлення факту народження потрібно заявнику для захисту прав дитини, забезпечення отримання дитиною освіти, реалізації інших прав ОСОБА_1 як матері та прав її дитини.При народженні донька заявника була записана як ОСОБА_5 та після встановлення батьківства її прізвище було змінено на ОСОБА_6 . Заявник з батьком дитини ОСОБА_7 не перебуває в зареєстрованому шлюбі. Інших документів, які б підтверджували факт народження нею дитини, не має. У березні 2025 року заявник разом з донькою ОСОБА_8 перемістились до м. Житомира. ОСОБА_1 з 11.03.2025 взято на облік як внутрішньо переміщену особу, доньку взяти на облік внутрішньо переміщеної особи без свідоцтва про народження немає можливості. У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо видачі свідоцтва про народження ОСОБА_9 та отримала відмову, оскільки актовий запис про народження складений на ОСОБА_10 , в архіві відділу не виявлено. Вказує, щооскільки державна реєстрація народження дитини та встановлення батьківства проведена на тимчасово окупованій рф території України, свідоцтво про народження дитини та свідоцтво про встановлення батьківства видані установою, що розташована на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, що не відповідає нормам та вимогам чинного законодавства України - державна реєстрація народження дитини можлива лише згідно з ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Встановлення факту народження дитини необхідне для проведення державної реєстрації народження дитини з подальшим визнанням батьківства.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.05.2025 відкрито провадження у справі.

Заявник у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій також вказала, що заяву підтримує та просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, від начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Д. Мороз до суду надійшов лист, відповідно до змісту якого представник відділу розгляд справи просить проводити без їх участі, справу просить вирішити за наявними матеріалами та згідно з чинним законодавством, вказавши всі відомості, необхідні для належного складання актового запису про народження.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий 05.04.2014 Бердянським МВ УДМС України в Запорізькій області (а.с. 5-9).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане 12.07.2023 так званим «Симферопольским районним отделом ЗАГС №3 департамента ЗАГС Министерства юстиции Республики Крым» ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_11 , її батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с. 13).

Також, 12.07.2023 так званим «Симферопольским районним отделом ЗАГС №3 департамента ЗАГС Министерства юстиции Республики Крым» видане свідоцтво про встановлення батьківства серії НОМЕР_3 , відповідно до якого ОСОБА_7 визнаний батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дитині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 » (а.с. 14).

Згідно з довідкою від 11.03.2025 №1826-, ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа, її фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Зі змісту листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 26.03.2025 №781/32/29.16-59, вбачається, що відділ розглянув заяву ОСОБА_1 щодо видачі свідоцтва про народження ОСОБА_9 та повідомив, що актовий запис про народження, складений на ОСОБА_10 , в архіві відділу не виявлений, тому подані документи не можуть бути підставою для державної реєстрації народження дитини та видачі свідоцтва про народження (а.с. 12).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно із ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 145 Сімейного кодексу України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Відповідно до ч.1 ст. 146 Сімейного кодексу України ім`я дитини визначається за згодою батьків. Ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір`ю дитини. Згідно з ч. 1 ст. 147 Сімейного кодексу України по батькові дитини визначається за іменем батька.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

У пункті 18 постанови від 31.03.1995 №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ч. 4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно зі ст.1, ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Приписами підпункту 2 пункту 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18.10.2000, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236; б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Відповідно до ч. 4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

У відповідності до ч. 1 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати і висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v Turkey». «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozеr v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст.263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ.

На підтвердження факту народження у заявника дитини ОСОБА_1 надала копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане 12.07.2023 органом окупаційної влади, так званим «Симферопольским районним отделом ЗАГС №3 департамента ЗАГС Министерства юстиции Республики Крым».

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника та її дитини, суд приймає зазначені докази як належні та допустимі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що заявник не має можливості отримати свідоцтво про народження дитини на території України, оскільки документи про народження дитини видані незаконними органами, які діють на тимчасово окупованій території України, а відтак не можуть бути використаними заявником для реєстрації народження на території України, що в свою чергу перешкоджає заявнику реалізувати свої права та обов`язки, які виникають у зв`язку з народженням дитини.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення поданої заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 263, 293,315, 317,319 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою України, дитини жіночої статі ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Бердянськ, Запорізької області, Україна, батько дитини - ОСОБА_3 , громадянин України, відомості про батька внести відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Рішення суду підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не перешкоджає його виконанню.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса: м. Житомир, майдан Соборний, 1, ідентифікаційний код юридичної особи: 42506517.

Суддя Т.А. Воробйова