ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м.Суми

Справа №582/1149/20

Номер провадження 22-ц/816/558/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

за участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.

у присутності:

скаржника - ОСОБА_1 та його представника адвоката Склярова Сергія Леонідовича

боржниці ОСОБА_2 ,

представника Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міснік Валентини Михайлівни

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Недригайлівського районного суду Сумської області від 26 липня 2024 року у складі судді Яковенко Н.М., постановлену у селищі Недригайлів Сумської області, повне судове рішення складено 31 липня 2024 року,

в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову виконуючого обов`язки заступника начальника міжрегіонального управління - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юськової Віталіни Вікторівни, боржник - ОСОБА_2 ,

У С Т А Н О В И В:

08 липня 2024 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Склярова С.Л. звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову в.о. заступника начальника міжрегіонального управління - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юськової В.В. від 21 червня 2024 року про результати перевірки законності виконавчого провадження № 70206831.

Скаргу мотивує тим, що ухвалою Недригайлівського районного суду Сумської області від 26 лютого 2021 року у справі № 582/1149/20 була затверджена мирова угода між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з метою врегулювання спору, що виник у зв`язку з визначенням місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після затвердження мирової угоди ОСОБА_1 виконав усі її вимоги, проте, починаючи з жовтня 2022 року, ОСОБА_2 стала відмовляти йому у побаченнях з дитиною, у зв`язку з чим ОСОБА_1 був змушений отримати в суді виконавчий лист № 582/1149/20. Виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа перебуває на виконанні в Недригайлівському відділі державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Недригайлівський відділ ДВС). 09 червня 2023 року у межах виконавчого провадження державним виконавцем було прийнято постанову про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною.

Зазначає, що в.о. заступника начальника міжрегіонального управління - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юськовою В.В. в період з 07 червня 2024 року по 21 червня 2024 року з власної ініціативи було проведено перевірку законності виконавчого провадження № 70206831 з примусового виконання виконавчого листа № 582/1149/20 від 26 жовтня 2022 року, за наслідками якої було винесено постанову про результати перевірки законності вказаного виконавчого провадження, якою, зокрема дії державного виконавця Недригайлівського відділу ДВС Глущенка С.А. визнано такими, що не відповідають вимогам ст. 63 та ч. 7 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» в частині недотримання порядку виконання рішень про усунення перешкод у побаченні з дитиною; доручено начальнику Недригайлівського відділу ДВС Лісовій Ю.Г. провести дії, передбачені абз. 2 і 3 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» щодо належної організації та примусового виконання виконавчого провадження в порядку виконання рішень про усунення перешкод у побаченні з дитиною.

Скаржник не погоджується із вказаною постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що вказана постанова не була виготовлена за допомогою АСВП та не була внесена до АСВП, а тому, на його думку, вона підлягає скасуванню як незаконна. Не погоджується з висновками начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юськової В.В. щодо необхідності виконання рішення в порядку ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження». Тлумачення п. 8 мирової угоди суперечить змісту мирової угоди, та як наслідок, призведе до порушення прав дитини, оскільки вона на тривалий час буде позбавлена можливості спілкуватися із батьком, як то передбачено судовим рішенням та виконавчим документом. В оскаржуваній постанові не вказано, в чому полягають перешкоди і які саме дії повинна вчинити ОСОБА_2 чи від яких дій остання повинна утриматися, щоб рішення суду вважалося виконаним. В постанові надається тлумачення виконавчого документа, яке є відмінним від змісту судового рішення.

Посилаючись на вказані обставини, просить скаргу задовольнити.

Недригайлівський районний суд Сумської області ухвалою від 26 липня 2024 року скаргу представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Склярова С.Л. задовольнив.

Визнав протиправною та скасував постанову виконуючого обов`язки заступника начальника міжрегіонального управління - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юськової В.В. від 21 червня 2024 року про результати перевірки законності виконавчого провадження № 70206831.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту судового розгляду і, що судом не було належним чином досліджено матеріали виконавчого провадження, а також вказані нею та представником Міжрегіонального управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міснік В.М. обставини, просить скасувати ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду безпосередньо стосується її прав та обов`язків в частині стосовно спілкування батька з дитиною, порушує її права, як матері дитини, негативно впливає на саму малолітню дитину, і є такою, що породжує подальше свавілля, як зі сторони стягувача, так і державного виконавця Глущенка С.А. Її права як заінтересованої особи в даному провадженні роз`яснені не були, можливості укласти угоду про надання правничої допомоги не надано. Жодного документу офіційно по даній справі із суду вона не отримувала.

Вважає, що суд неправильно оцінив наявність більшості скасованих постанов державного виконавця Глущенка С.А., зазначивши, що їх скасування не вплинуло на саме виконавче провадження. Однак, саме ці порушення державного виконавця вимог законодавства в результаті призвели до порушення її прав та прав малолітньої дитини, про що і було зроблено наголос у скасованій постанові.

На думку заявниці апеляційної скарги, неправомірність дій державного виконавця Глущенка С.А. у даному виконавчому провадженні, а відтак і правильність дій та висновків ОСОБА_4 , окрім іншого, підтверджується висновками вказаними в ухвалі Верховного Суду від 05 серпня 2024 року у справі № 480/623/24. Як зазначено в рішенні суду, дії державного виконавця є необґрунтованими та такими, що суперечать нормам ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки Закон України «Про виконавче провадження» має вищу юридичну силу по відношенню до Інструкції № 512/5 від 02 квітня 2012 року. Таким чином постанова про результати перевірки законності виконавчого провадження № 70206831 узгоджується з позицією Верховного Суду та є законною.

Учасники справи правом подати відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористалися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта , яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги скаржника ОСОБА_1 та його представника, думку представника Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції , яка погодилась з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на виконанні в Недригайлівському відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 70206831 з примусового виконання виконавчого листа № 582/1149/20, виданого 26 жовтня 2022 року Недригайлівським районним судом Сумської області, щодо затвердження мирової угоди, укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на наступних умовах: 1. Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору, що виник у зв`язку з визначенням місця проживання малолітньої дитини; 8. ОСОБА_1 приймає участь у спілкуванні та вихованні його доньки ОСОБА_3 , без обмежень з боку її матері ОСОБА_2 та інших осіб, при цьому ОСОБА_2 надає рекомендації ОСОБА_1 з питань харчування та гігієни спільної доньки ОСОБА_3 .

Вказане виконавче провадження № 70206831 відкрите 02 листопада 2022 року за заявою представника стягувача. З 02 листопада 2022 року по час проведення перевірки законності виконавчого провадження №70206831, постанова за наслідками якої оскаржується, державним виконавцем проводилися виконавчі дії, спрямовані на виконання даного рішення суду, які він здійснював в порядку, передбаченому ст.64-1 Закону України «Про виконавче провадження», як виконання рішення про встановлення побачення з дитиною.

З 07 червня 2024 року по 21 червня 2024 року в.о. заступника начальника міжрегіонального управління - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юськовою В.В. з власної ініціативи проведено перевірку законності виконавчого провадження № 70206831 з примусового виконання виконавчого листа № 582/1149/20 від 26 жовтня 2022 року, виданого Недригайлівським районним судом Сумської області, про затвердження мирової угоди, укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . За наслідками проведеної перевірки 21 червня 2024 року прийнято постанову № 24/06-06/24 про результати перевірки законності виконавчого провадження № 70203831, якою, зокрема дії старшого державного виконавця Недригайлівського відділу ДВС Глущенка С.А. визнано такими, що не відповідають вимогам ст. 63, ч. 7 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» в частині недотримання порядку виконання рішень про усунення перешкод у побаченні з дитиною; доручено начальнику Недригайлівського відділу ДВС Лісовій Ю.Г. провести дії передбачені абз. 2 і 3 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» щодо належної організації примусового виконання виконавчого провадження в порядку виконання рішень про усунення перешкод у побаченні з дитиною (а.с. 8-15).

Перевіркою законності виконавчого провадження встановлено, що державним виконавцем організовано примусове виконання виконавчого листа не у відповідності до регламентованого Законом порядку виконання відповідної категорії рішень немайнового характеру.

Так, в ході перевірки матеріалів виконавчого провадження встановлено, що резолютивною частиною ухвали Недригайлівського районного суду Сумської області від 26 лютого 2021 року у справі № 582/1149/20 визначено, що однією з умов мирової угоди є надання стягувачу права приймати участь у спілкуванні та вихованні його дочки без обмежень з боку боржника та інших осіб. Окрім цього, представником стягувача подано на примусове виконання до відділу виконавчий лист виданий на підставі цієї ухвали в частині виконання пунктів 1, 8 мирової угоди, укладеної між стягувачем та боржником та заяву від 01 листопада 2022 року, відповідно до якої представник стягувача просить прийняти виконавчий лист на примусове виконання рішення про зобов`язання боржника не чинити перешкоди стягувачу у спілкуванні та вихованні дочки та надання стягувачу права приймати участь у спілкуванні та вихованні його дочки без обмежень з боку матері та інших осіб.

Таким чином, примусове виконання виконавчого листа передбачає дотримання умов 1,8 мирової угоди шляхом усунення стягувачу перешкод у праві приймати участь у спілкуванні та вихованні його дочки без обмежень з боку боржника та інших осіб, а отже рішення за вказаним виконавчим листом передбачає зобов`язання боржника не вчиняти дії, які обмежують права стягувача приймати участь у спілкуванні та вихованні його дочки.

Ст. 64-1 Закону регламентує порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною. При цьому, положення ч. 7 цієї статті передбачають, що рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконуються у порядку, встановленому ст. 63 цього Закону. Визначений цією статтею Закону порядок виконання рішень про усунення перешкод у побаченні з дитиною не передбачає прийняття державним виконавцем постанов та вчинення інших виконавчих дій про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною, оскільки такі постанови приймаються в рамках виконавчих проваджень щодо рішень про встановлення побачення з дитиною, порядок примусового виконання яких регламентується ст. 64-1 Закону.

Натомість перевіркою встановлено, що державним виконавцем здійснюється примусове виконання виконавчого листа в порядку виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, про що свідчить прийняття рішень, які не відповідають порядку виконання рішень про усунення перешкод у побаченні з дитиною, визначеному ст. 63 Закону, зокрема виклики сторін щодо визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною, постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною та факти встановлені актами державного виконавця, згідно яких державний виконавець фактично перевіряв виконання боржником рішення суду в порядку встановлення побачень стягувача з дитиною. При цьому, обставини викладені у актах державного виконавця свідчать про те, що боржником фактично не усунуті перешкоди у праві стягувача приймати участь у спілкуванні та вихованні його дочки, без обмежень з боку боржника.

Також всупереч вищевказаному порядку виконання рішень про усунення перешкод у побаченні з дитиною, який визначений ст. 63 Закону, державним виконавцем прийнято постанову від 30 січня 2023 року про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки зазначений захід примусового виконання рішень передбачений у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною, що передбачено ч. 4 ст. 64-1 Закону.

Окрім цього, перевіркою встановлено, що державним виконавцем направлялися сторонам виконавчого провадження виклики з`явитися до виконавця за адресою Відділу з метою визначення часу та (або) місця побачення з дитиною, що також не передбачено порядком виконання рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною, що свідчить про недотримання державним виконавцем порядку виконання зазначеної категорії рішень, який визначений ст. 63 Закону.

Враховуючи встановлені в результаті перевірки виконавчого провадження обставини, в.о. заступника начальника міжрегіонального управління - начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юськова В.В. дійшла висновку, що державним виконавцем порушені вимоги ст. 63 Закону в частині недотримання порядку виконання рішень про усунення перешкод у побаченні з дитиною.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець Глущенко С.А. при виконанні виконавчого листа № 582/1149/20 діяв правомірно, правильно визначив суть і зміст правовідносин, які склалися між стягувачем та боржником і були відображені у мировій угоді, яка затверджена судом, та дійшов до правильного висновку про виконання цього рішення суду відповідно до вимог ст. 64-1 Закону, як виконання рішення про побачення батька з дитиною. При цьому скасування певних рішень державного виконавця під час здійснення цього виконавчого провадження не свідчить про те, що ним було обрано неправильний порядок виконання рішення суду. Більш того, розглядаючи скарги на його дії, суди не ставили під сумнів обраний державним виконавцем порядок виконання рішення та оцінювали його дії з точки зору дотримання ст. 64-1 Закону. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова від 21 червня 2024 року про результати перевірки законності виконавчого провадження № 70206831 є неправомірною та підлягає скасуванню. Також суд з врахуванням позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 15 вересня 2023 року у справі № 2-6510/11 (провадження № 61-2537св23) вказав про незаконність невнесення вказаної постанови до АСВП.

Колегія суддів вважає, що такі висновки місцевого суду узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.

Статтею 447 ЦПК України (в ред. на час постановлення оскаржуваної постанови) передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) (тут і далі в ред. на час постановлення оскаржуваної постанови) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 64-1 Закону передбачає виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною.

Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Частиною 7 ст. 64-1 Закону передбачено, що рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

Статтею 63 Закону регламентовано порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Розділом ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 № 512/5 (у ред. наказу Міністерства юстиції України від 16 жовтня 2023 року № 3642/5) (далі Інструкція) передбачено порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження.

Пунктами 1, 2, 3 Розділу ХІІ Інструкції передбачено, що перевірити законність виконавчого провадження мають право, зокрема начальник управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані.

Посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п`ятому та шостому, пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Перевірка законності виконавчого провадження посадовими особами, зазначеними в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього розділу, проводиться на підставі матеріалів виконавчого провадження або їх копій, які підлягають витребуванню з відповідного органу державної виконавчої служби.

Про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану постанову в.о. заступника начальника міжрегіонального управління - начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юськова В.В., виходила з того, що примусове виконання виконавчого листа передбачає дотримання умов п. 1.8 мирової угоди шляхом усунення ОСОБА_1 перешкод у праві приймати участь у спілкування та вихованні його дочки, без обмежень з боку ОСОБА_2 та інших осіб, а отже рішення за вказаним виконавчим листом передбачає зобов`язання боржника не вчиняти дії, які обмежують права стягувача приймати участь у спілкуванні та вихованні дитини, а у відповідно до ч. 7 ст. 64-1 Закону рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконуються у порядку, встановленому ст. 63 цього Закону. Тому вважала, що державним виконавцем порушені вимоги ст. 63 Закону в частині недотримання порядку виконання рішень про усунення перешкод у побаченні з дитиною.

В той же час, зі змісту вищезазначеного пункту мирової угоди, затвердженої ухвалою Недригайлівського районного суду Сумської області від 26 лютого 2021 року, не вбачається, що це рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною. Судове рішення не містить вказівки про зобов`язання боржниці вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, а фіксує лише досягнення сторонами у справі угоди щодо прийняття ОСОБА_1 участі у спілкуванні та вихованні його малолітньої доньки без обмеження з боку її матері та інших осіб.

За встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що державний виконавець Глущенко С.А. при виконанні виконавчого листа № 582/1149/20 правильно визначився з порядком його виконання, а саме діяв відповідно до ст. 64-1 Закону, як виконання рішення про побачення батька з дитиною.

Крім того, суд, з врахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15 вересня 2023 року у справі № 2-6510/11 (провадження № 61-2537св23), правильно вказав на незаконність невнесення оскаржуваної постанови в АСВП.

Відповідно суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскаржувана постанова від 21 червня 2024 року № 24/06-06/2024 про результати перевірки законності виконавчого провадження № 70206831 є неправомірною та підлягає скасуванню.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що суд неправильно оцінив наявність більшості скасованих постанов державного виконавця Глущенка С.А., слід зазначити, що скасування деяких постанов державного виконавця не свідчить про те, що державним виконавцем було обрано неправильний порядок виконання рішення суду.

Порушень норм процесуального права колегією суддів не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які давали б підстави для скасування постановленої ухвали суду. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374; 375, 381-382 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Недригайлівського районного суду Сумської області від 26 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 травня 2025 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова