Справа №750/1902/25
Провадження №2/751/1007/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Топіхи Р.М.

за участю:

секретарів судового засідання Решетник В.В., Островської А.С.,

представник позивача прокурора Корюківської окружної прокуратури Кондратюка І.К.,

законного представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом прокурора Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування потерпілого,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Прокурор Корюківської окружної прокуратури Кондратюк І.К. в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради звернувся до Деснянського районного суду міста Чернігова з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про солідарне стягнення з відповідачів в дохід державного бюджету витрат у сумі 6327 гривень

18 копійок, понесених КНП «Чернігівською обласною лікарнею» Чернігівської обласної ради на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 .

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 21 червня 2023 року, який набрав законної сили, у справі № 751/503/22 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 визнано винуватими у пред`явленому їм обвинуваченні за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, пунктами 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 у період часу з 02 жовтня 2021 року до 08 жовтня 2021 року (6 ліжко/днів) знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради в нейрохірургічному відділенні. За час лікування витрачено

6 327 гривень 18 копійок.

На даний час витрати КНП «Чернігівська обласна лікарня» на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 не відшкодовані та підлягають стягненню з відповідачів.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 17 лютого 2025 року справу передано на розгляд до Новозаводського районного суду міста Чернігова за територіальною підсудністю.

Ухвалою судді від 18 березня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Протокольною ухвалою від 08 квітня 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неналежним повідомленням відповідачів.

14 квітня 2025 року надійшла заява заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури Грюка В., відповідно до якої просить позовні вимоги прокурора Корюківської окружної прокуратури Кондратюка І.К., заявлені в інтересах держави в особі КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення солідарно в дохід державного бюджету витрат на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 в сумі 6 327 гривень, залишити без розгляду.

У судовому засіданні від 30 квітня 2025 року законний представник відповідача ОСОБА_1 подав відзив (а.с. 130-131), у якому вказав, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просить залишити позов без розгляду. Зазначає, що не зрозуміло як лікувальний заклад встановив причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та перебуванням потерпілого ОСОБА_6 на лікуванні у Чернігівській обласній лікарні, не врахувавши, що тілесні ушкодження, які потягнули необхідність перебування потерпілого на лікуванні могли виникнути при вчиненні щодо нього іншого злочину грабежу, оцінку якому вже надано при розгляді кримінальної справи

№ 751/8751/21. Позов лікувальний заклад у межах вказаної справи не пред`являв. Вважає, що при зверненні до суду з позовом прокурором вимоги законодавства не дотримано, невірно визначені позивачі, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, що в сукупності з врахуванням відсутності підстав для представництва вимагає залишення позову без розгляду.

Ухвалою суду від 30 квітня 2025 року позовну заяву прокурора Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради в частині вимог до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення солідарно в дохід державного бюджету витрат на лікування потерпілого від злочину

ОСОБА_6 у розмірі 6 327 гривень залишено без розгляду.

05 травня 2025 року від заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури надійшла відповідь на відзив (а.с. 141-146). Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Зазначає, що вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2023 року, який набрав законної сили, встановлено прямий причинний зв`язок між протиправними діями ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та настанням наслідків у вигляді отримання потерпілим ОСОБА_6 комплексу тілесних ушкоджень, які відносяться до категорії легких тілесних, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. При цьому, вироком у кримінальній справі № 751/8751/21, який набрав законної сили, на яку звертає увагу у відзиві законний представник

ОСОБА_1 , констатовано, що внаслідок відкритого викрадення майна засудженим ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_6 не заподіяно жодних тілесних ушкоджень.

Враховуючи висновки у даній справі викладені у постанові Верховного Суду від 29 січня 2025 року прокурор обґрунтовано звернувся із цивільним позовом в інтересах держави в особі КНП «Чернігівська обласна лікарня», підставою для реалізації прокурором представницьких функцій у даному випадку стала усвідомлена пасивна поведінка лікарні, незважаючи на очевидний характер порушень інтересів держави.

Представник позивача КНП «Чернігівська обласна лікарня» у судове засідання не прибув, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без їх участі (а.с.5 на звороті).

У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки не встановлено причинного зв`язку між діями ОСОБА_1 та перебуванням потерпілого ОСОБА_6 в лікарні.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 червня

2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, пунктами 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Цивільний позов прокурора Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради та ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернігівській області» залишено без розгляду (а.с. 7-45).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року вирок залишено без змін (а.с. 46-60).

Постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від

29 січня 2025 року вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 21 червня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від

14 листопада 2023 року щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в частині вирішення цивільних позовів прокурора в інтересах держави в особі КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради та ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернігівській області» про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_6 скасовано і призначено в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства (а.с. 61-74).

Згідно з довідкою КНП «Чернігівська обласна лікарня» ЧОР від

31 грудня 2021 року ОСОБА_6 перебував на лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 02 жовтня 2021 року до 08 жовтня

2021 року (6 ліжко-днів); вартість 1 ліжко-дня 1054,53 гривень; вартість лікування 6327,18 гривень (а.с. 5).

Прокурором у кримінальному провадженні Корюківської окружної прокуратури відповідно до вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомлено КНП «Чернігівська обласна лікарня» ЧОР про звернення прокуратури до Новозаводського районного суду з позовною заявою щодо стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 (а.с. 6).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює: підтримання публічного обвинувачення в суді; організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 4 ст. 56 ЦПК України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08 квітня

1999 року в справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Прокурори та їх заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Аналогічні положення викладені у пункті 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545.

Відповідно до п. 4 Порядку, стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Оскільки фінансування закладів охорони здоров`я здійснюється за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету, то витрачені кошти на лікування потерпілих від злочинів підлягають стягненню на користь закладів охорони здоров`я.

Крім того, слід зазначити, що згідно ст. 5 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів.

Відповідно до пп. а) п. 3 ч. 1 ст. 89 Бюджетного кодексу України до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, пологові будинки, станції швидкої та невідкладної медичної допомоги, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки).

У зв`язку з цим, неповернення витрачених бюджетних коштів на лікування потерпілих від злочинів порушує інтереси держави та суспільний інтерес відповідної територіальної громади у вигляді забезпечення належного та якісного медичного обслуговування громадян. У разі стягнення коштів з відповідача, вони будуть спрямовані на необхідні медичні послуги, забезпечення діяльності лікарні тощо.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У постановою Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07 липня 1995 року № 11 зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від

16 липня 1993 року № 545.

Пунктом 2 Порядку передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Згідно з п. 3 Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення проводиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб.

Аналогічні роз`яснення також містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07 липня 1995 року за № 11 про те, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок по 605 гривень 60 копійок з кожного.

На підставі наведеного, керуючись статтями 76-89, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 274-279, 354-355 ЦПК України, статтями 1166, 1206 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги прокурора Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування потерпілого задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в дохід державного бюджету (UA0025739, одержувач ГУК у Чернігівській області /тг м. Чернігів/24060300, , МФО 899998) витрати у розмірі 6 327 гривень 18 копійок понесені КНП «Чернігівською обласною лікарнею» Чернігівської обласної ради на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави

605 гривень 60 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 гривень 60 копійок судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Чернігівська обласна прокуратура (місцезнаходження:

вул. Князя Чорного, буд. 9, м. Чернігів, 14000, )

Позивач: Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради (місцезнаходження: вул. Волковича, буд. 25 м. Чернігів, 14029, )

Відповідач: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місце відбування покарання: ДУ «Житомирська виправна колонія № 4, 10001,

м. Житомир, просп. Незалежності, 172)

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , місце відбування покарання: ДУ «Первомайська виправна колонія № 117» Харківська область, с. Грушине, вул. Приміська, 132)

Суддя Р.М. Топіха