Справа №173/669/23
Провадження №2/173/26/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого: - судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в м. Верхньодніпровську цивільну справу, за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», представник позивача Гребенюк Олександр Сергійович до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

14.03.2023 року до суду звернувся позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» представник позивача, ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 , про стягнення боргу.

28.03.2023 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи, згідно якої встановлено, що відповідач у справі померла.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.03.2023 року відкрите провадження по цивільній справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 25.05.2023 року.

25.05.2023 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений на 03.07.2023 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи.

03.07.2023 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений на 04.10.2023 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи.

04.10.2023 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений на 11.12.2023 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи.

11.12.2023 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений на 21.02.2024 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи.

21.02.2024 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений на 08.04.2024 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи.

08.04.2024 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений на 20.06.2024 року в зв`язку з неявкою представника позивача.

20.06.2024 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений 22.10.2024 року в зв`язку з неявкою представника позивача.

02.08.2024 року позивачем подана позовна заява в новій редакції, відповідачем у справі визначений ОСОБА_1 та змінені підстави позову. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.08.2024 року позовна заява в новій редакції прийнята судом.

22.10.2024 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений на 29.01.2025 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи.

29.01.2025 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений на 25.03.2025 року за клопотанням відповідача

25.03.2025 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 08.05.2025 року.

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України..

Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача - заборгованість у сумі 34 746 грн. 60 коп. за кредитним договором № б/н від 27.08.2010 року і понесені судові витрати по сплаті судового збору .

В обґрунтування позовних вимог за уточненою позовною заявою позивач посилається на наступне: ОСОБА_3 звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим написала заяву б/н від 27.08.2010 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок

Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін в формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_3 , померла .

Згідно ст. 608,1218,1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином відбувається передбачена законом заміна боржників в зобов`язанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

При розгляді справи було встановлено, що спадкоємцем ОСОБА_3 , є ОСОБА_1 .

Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 27.08.2010 року становить 34 746 грн., 60 коп.яка складається з наступного:

- 10962.67 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту;

-23 783.93 грн., заборгованість за простроченими відсотками.

Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з правонаступника боржника, що й стало підставою звернення до суду.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, за підставами, викладеним в позовній заяві. На час розгляду справи позовну заяву не відкликав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом доставлення СМС-повідомлення. В підготовчому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, виходячи з того, що договір ним не укладався

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим написала заяву б/н від 27.08.2010 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 9 500 грн., який в подальшому змінювався, що підтверджується копією заяви.

ОСОБА_3 , підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін в формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_3 , померла, що підтверджується копією актового запису про смерть № 404 від 29 червня 2021 року.

Згідно ст. 608,1218,1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.

Таким чином кредитні зобов`язанні, що виникли між позивачем та померлою ОСОБА_3 , допускають правонаступництво. Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Загальні правила пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців визначаються нормами ст.. 1281 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України - Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Таким чином, обов`язок задовольнити вимогу повернути заборгованість, яка виникла в наслідок неповернення банку боргу за кредитним договором позичальником покладається на його правонаступників (спадкоємців). Згідно зі ст. 1219 ЦК України обов`язок повернути отримані кредитні кошти, не є таким, що нерозривно пов`язаний з особою спадкодавця, а тому відповідно до вимог чинного ЦК України зі смертю позичальника обов`язок повернути кредитні кошти не припинився і спадкується його спадкоємцями, тобто є таким, що входить до складу спадщини.

З матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 ,. встановлено, що із заявою про прийняття спадщини звернувся її син ОСОБА_1 . Інші спадкоємці заяв про прийняття спадщини не подавали, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 185/2021 відкритої після смерті ОСОБА_3 ,. померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що відповідач є сином позичальника, ОСОБА_3 , та звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , тобто є таким що прийняв спадщину.

Неотримання відповідачем свідоцтва на спадщину не звільняє відповідача від відповідальності, оскільки подання відповідачем заяви про прийняття спадщини вказує на те, що відповідач спадщину прийняв, є правонаступником ОСОБА_3 , та до нього може бути пред`явлена вимога про повернення боргу, як до спадкоємця боржника.

Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 1281 ЦК України - Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

З наданих матеріалів судом встановлено, що позивачеві невідомо було про смерть боржника на дату її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 і ці відомості стали відомі лише в процесі розгляду справи про стягнення боргу із позичальника. ОСОБА_3 .

В свою чергу позивач не надав доказів того, що на час укладення договору позичальник була ознайомлена з його істотними умовами щодо розміру заборгованість за відсотками саме в цьому розмірі існували на час смерті позичальника.

На підставі чого суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 10 962 грн. 67 коп. яка складається із заборгованості за тілом кредиту.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн.,оскільки судовий збір сплачений в мінімальному розмірі.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», представник позивача Гребенюк Олександр Сергійович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця - задовольнити частково .

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК (01001 м. Київ, вул. Грушевського, 1Д. Код ЄДРПОУ 14360570, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 27 серпня 2010 року, укладеному із ОСОБА_3 , в загальній сумі 10 962 (десять тисяч дев`ятсот шістдесят дві ) грн., 67 коп., яка складається з наступного: 10 962 (десять тисяч дев`ятсот шістдесят дві ) грн., 67 коп. - заборгованість за тілом кредиту.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК (01001 м. Київ, вул. Грушевського, 1Д. Код , МФО 305299) 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири ) грн., 00 коп. на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо така апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, рішення суду набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому судове рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Повний тест рішення складений 08.05.2025 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 23.05.2025 року

Дата набрання законної сили: 10.06.2025 року