Ухвала

26 травня 2025 року

м. Київ

справа № 488/3620/24

провадження № 61-6279ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу адвоката Родіонової Вікторії Євгенівни як представника ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Паллада Шип`ярд» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, компенсації втрати доходів (заробітної плати) у зв`язку з порушенням строків виплати та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за 6 місяців затримки розрахунку під час звільнення у розмірі 87 903,90 грн, компенсацію втрати частини доходів (заробітної плати) у зв`язку із порушенням строків її виплати у розмірі 45 558,51 грн та моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.

Корабельний районний суд м. Миколаєва заочним рішенням від 21 жовтня 2024 року позов задовольнив. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Паллада Шип`ярд» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за 6 місяців затримки розрахунку при звільненні у розмірі 87 903,90 грн, компенсацію втрати частини доходів (заробітної плати) у зв`язку з порушенням строків її виплати у розмірі 45 558,51 грн. Виплати проводити з відрахуванням (утриманням) податків та обов`язкових платежів, передбачених законодавством України. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Паллада Шип`ярд» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі15 000,00 грн. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Миколаївський апеляційний суд постановою від 16 квітня 2025 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Паллада Шип`ярд» задовольнив частково. Заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21жовтня 2024 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Паллада Шип`ярд» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 87 903,90 грн з відрахуванням (утриманням) податків та обов`язкових платежів та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. В решті позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

15 травня 2025 року адвокат Родіонова В. Є. як представник ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року у цій справі.

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2025 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн).

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

Посилання представника заявника в касаційній скарзі на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, є підставою касаційного оскарження судового рішення, передбаченими пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, втім не є доводом, який у розумінні підпунктів «а» - «г» пункту 2 частини третьої статті 389 цього Кодексу підтверджує наявність випадку/випадків, який/які дає/дають право вважати судове рішення таким, що підлягає касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд зауважує, що зазначення підстав касаційного оскарження є лише вимогою до форми та змісту касаційної скарги відповідно до цивільного процесуального закону, проте не є безумовною підставою для відкриття провадження у справі на рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Родіонової Вікторії Євгенівни як представника ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Паллада Шип`ярд» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, компенсації втрати доходів (заробітної плати) у зв`язку з порушенням строків виплати та стягнення моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов