Справа № 466/2482/25
Провадження № 2/466/1778/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Костюк В. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

у с т а н о в и в:

18 березня 2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ», 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симони Петлюри, буд. 21/1, , IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК» МФО: 300346 заборгованість за Кредитним договором № 1008374 від 07.01.2020 р. у розмірі 22581,43 грн., а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 6000,00 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Обґрунтування позивача.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.01.2020 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «МІЛОАН» ОСОБА_1 подав Заявку на отримання кредиту № 1008374. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства.

Оскільки ТОВ «МІЛОАН» направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит № 1008374 від 07.01.2020 р., який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства.

Відповідно до умов Кредитного договору, до укладення Договору отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. ПРАВИЛА надання фінансових кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті Кредитодавця.

Таким чином, Відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 1008374 від 07.01.2020 р. з ТОВ «МІЛОАН» () та на підставі платіжного доручення Відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 10000 грн.

Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст.526 та ст.527 Цивільного кодексу України, внаслідок чого, керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 20.08.2020р. згідно умов Договору факторингу №02/08, ТОВ «МІЛОАН» () відступлено право вимоги за Кредитним договором № 1008374 від 07.01.2020 р. на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (), а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до Відповідача.

24 січня 2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 1008374 від 07.01.2020р.

Згідно Додатку № 1 до Договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 22581,43 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 8573,75 грн.; заборгованість за відсотками становить 11517,68 грн.; заборгованість за комісією становить 700грн.; заборгованість за пенею становить 1790 грн.

Враховуючи те, що в Додатку № 1 до Договору факторингу міститься інформація щодо великої кількості боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядку, надаємо Витяги з Додатку № 1 до Договору факторингу, що містить лише дані Відповідача.

Керуючись ст. 512 - 514, 516 ЦК України та у зв`язку з істотними порушеннями Відповідачем умов Кредитного договору № 1008374 від 07.01.2020р. Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі № 1008374 від 07.01.2020 р. направлено Повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору № 1008374 від 07.01.2020 р.

Не зважаючи на це, Позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором № 1008374 від 07.01.2020 р.

Станом на день подання позову Відповідач взяті на себе зобов`язання по Договору про споживчий кредит не виконав, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку. У зв`язку з чим Позивач змушений звернутись в суд з позовною заявою.

Обґрунтування заперечень відповідача.

14 квітня 2025 на адресу суду відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову повністю, у випадку встановлення наявності порушеного права Позивача, відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропущенням строку позовної давності та справу розглядати без його участі. У відзиві вказує, що заперечує проти доводів викладених у позовній заяві, вважає позовну заяву необґрунтованою та безпідставною. Зазначає, що Позивач додав до позовної заяви лише розрахунок заборгованості, графік розрахунків та платіжне доручення № 13497609, що не є належним доказом переказу грошових коштів Відповідачу. Згідно з пунктом 1.3., 1.4. долученого Позивачем Кредитного договору №1008374 від 07.01.2020 та згідно з графіком розрахунків передбаченого у додатку №1 до Договору кредит надається строком на 30 днів з 07.01.2020. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 06.02.2020. Згідно з ухвалою про відкриття провадження по даній справі Позивач звернувся з позовною заявою до суду 18 березня 2025 року. Таким чином, заявляє про сплив позовної давності, тому слід застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу та відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропущенням строку позовної давності. Сторінка 3 позовної заяви наведено розрахунок заборгованості позивача з врахуванням тіла кредиту в 8 573,75 грн. По перше, Позивач жодним чином не обґрунтовує розрахунок наведеної заборгованості, за тілом кредиту, відсотками, комісією та пенею. Незважаючи на те, що Позивач у позовній заяві зазначає, що така заборгованість є обґрунтованою та документально підтвердженою, проте, жодними доказами у такому розмірі вона не підтверджується. По друге, 24 лютого 2022 року, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану. Таким чином, неустойка (штраф , пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. До позовної заяви Позивачем не долучено доказів, що підтверджують укладення Договору та прийняття умов публічної оферти Позивача. Натомість Позивач описує загальну процедуру ненерації і надсилання одноразового ідентифікатора для підписання Заявки і відповідно укладення договору, однак відповідно докази не долучаються. В свою чергу, Відповідач заперечує факт прийняття умов заявки та Договору. Крім цього, Позивач посилається на правила, що розміщені на веб-сайті Товариства, які на його думку є невід`ємною частиною Договору, проте до позовної заяви ці правила не долучені та не можливо встановити, що саме ці правила регулюють чи вони прийняті Відповідачем та в якій редакції.

21 квітня 2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» Сіміча М. О., у якій просить поновити ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» процесуальний строк для надання до суду доданих до даного клопотання доказів, а саме Правила надання фінансових кредитів товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (в редакції від 14.11.2019); поновити ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» процесуальний строк для подання клопотання про витребування доказів та витребувати від АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (адреса банку для листування: вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094, Україна; код за ) виписку по рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за період з 07.01.2020 по 09.01.2020 включно; задовольнити у повному обсязі позові вимоги ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та розгляд цивільної справи здійснювати за відсутності представника позивача.

У відповіді на відзив вказують, що 07.01.2020, за власним волевиявленням, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, відповідач подав заявку на отримання кредиту № 1970384 через особистий кабінет на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» за адресою: https://miloan.ua/. Зі змісту Заявки на отримання кредиту та означеного укладеного Кредитного договору вбачається, що Відповідач при його оформленні зазначив свої персональні дані, зокрема ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані, адресу місця реєстрації (проживання). Хронологія вчинення дій щодо укладення договору у формі електронного правочину, інформація з інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «МІЛОАН» про надсилання SMS на номер відповідача та інформацією з електронного файлу (LogFile застосування коду) щодо підтвердження підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір у формі електронного правочину містяться у Розділі 6 Кредитного договору «Порядок укладення договору». Таким чином, Відповідачу було надіслано від первісного кредитора електронне повідомлення (SMS) на номер телефону НОМЕР_4 з одноразовим ідентифікатором, який, при введенні відповідачем, підтверджує прийняття умов кредитного договору № 1008374 від 07.01.2020. Цей кредитний договір також доступний у особистому кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства за адресою: https://miloan.ua/. Звертають увагу суду, що кредитний договір № 1008374 від 07.01.2020 не визнаний недійсним чи/або неукладеним у встановленому законом порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена ст. 204 ЦК України, не спростована. Отже, Кредитний договір який був підписаний Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, свідчить про укладання між Сторонами даного правочину та у відповідності до п. 5.1 договору про споживчий кредит № 1008374 від 07.01.2020 включає в себе і підтвердження ознайомлення з усіма додатками та невід`ємними частинами (у тому числі правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових (послуг) товариством, що розміщені у публічному доступі на сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. З наведених обставин справи вбачається, що кредитний договір, на підставі якого Позивачем заявлено про стягнення заборгованості, був укладений в електронній формі із застосуванням верифікації та наданням персональних даних Відповідача. Поряд з цим, звертають увагу суду, що відсутність електронних доказів генерації одноразового ідентифікатора за кредитним договором не може бути підставою для відмови у позовних вимогах, оскільки відсутність кваліфікованого електронного підпису не зумовлює недостовірність певних даних в електронній формі та не ставить під сумнів достовірність електронного доказу. Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, вважають, що наявними серед матеріалів справи доказами підтверджено укладання Відповідачем кредитного договору саме у тій редакції, яка наявна серед матеріалів справи, оскільки вказаний договір підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету на офіційному сайті первісного кредитора - ТОВ «МІЛОАН». У свою чергу, зауважують, що зі свого боку, стороною Відповідача до поданого відзиву на позовну заяву не надано жодних доказів на спростування факту укладення кредитного договору, або спростування факту перерахування та отримання ним кредитних коштів. Наголошують, що серед матеріалів справи відсутні докази на підтвердження факту, що персональні дані Відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки, на яку первісним кредитором здійснено перерахування позичених грошових коштів, номер телефону, адреса електронної пошти), були використані неправомірно для укладення кредитного договору від його імені. Будь-яких пояснень стосовного того, яким чином відповідні дані наявні у первісного кредитора представником відповідача не надано. Тобто доказів, які б спростували створення Відповідачем, особистого кабінету на сайті ТОВ «МІЛОАН», належність засобів зв`язку, зокрема номеру мобільного телефону та електронної пошти, які використовувались при укладенні договору, іншій особі ніж ОСОБА_1 , а також як укладення самого договору, так і отримання коштів на картковий рахунок матеріали справи не містять, тобто, якщо Відповідач заперечує проти позову, то згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами. Таким чином, стверджують, що Позивач до матеріалів справи долучив належні та допустимі докази укладення Договору про споживчий кредит № 1008374 від 07.01.2020 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , та відповідно доведено правомірність заявлених позовних вимог.

Щодо ненадання Позивачем самого одноразового ідентифікатора, пояснюють, що Позивач при зверненні до Суду із означеним позовом був позбавлений можливості надати одноразовий ідентифікатор, оскільки такий ідентифікатор міститься в особистому кабінеті Позичальника на офіційному сайті первісного кредитора, і може бути наданий виключно Відповідачем чи/або первісним кредитором - ТОВ «МІЛОАН», оскільки саме у останнього зберігаються технічні файли щодо фіксації поетапної верифікації/ідентифікації, укладення та підписання Відповідачем договору про споживчий кредит № 1008374 ВІД 07.01.2020.

Щодо доводів Відповідача, що Позивачем не надано належних доказів та підтвердження перерахування Відповідачу коштів по договору про споживчий кредит № 1008374 від 07.01.2020. На підтвердження вірності позиції Позивача у справі в цій частині, зазначають наступне. Відповідно до норм чинного законодавства ТОВ «МІЛОАН» на виконання умов договору про споживчий кредит № 1008374 від 07.01.2020 перерахувало Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок № НОМЕР_3 в сумі 10000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 13498609 від 07.01.2020, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до п. 2.1. Договору про споживчий кредит № 1008374 від 07.01.2020, кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Тобто, на рахунок, наданий Відповідачем для отримання кредитних коштів. ТОВ «МІЛОАН» здійснює діяльність з надання фінансових кредитів фізичним особам на карткові рахунки, на підставі укладених в електронній формі кредитних договорів в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства за допомогою веб-сайтів Товариства в мережі Інтернет, в тому числі за посиланням https://miloan.ua, та відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та інших законодавчих актів України. На веб-сайті товариства за посиланням https://miloan.ua/s/documents у публічному доступі інформація щодо Товариства, ліцензії, свідоцтва і дозволи, що підтверджують право Товариства здійснювати господарську діяльність. Звертають увагу суду, що на момент укладення договору діяли Правила надання фінансових кредитів товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» в редакції від 14.11.2019, з умовами яких відповідач міг без перешкод ознайомитися, як до укладення договору, так і в ході його укладення, на веб-сайті Товариства за електронним посиланням https://miloan.ua/s/arhiv-2017-rules-miloan. Враховуючи позицію Відповідача, з метою повного і всебічного встановлення всіх обставин даної справи, Позивач у прохальній частині даної відповіді на відзив вважає за необхідне клопотати перед судом про поновлення процесуального строку для долучення до матеріалів справи доказів, а саме Правила надання фінансових кредитів товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (в редакції від 14.11.2019). Відповідно до п. 4.2. Правил надання фінансових кредитів ТОВ «МІЛОАН», подаючи Заяву за кредитним продуктом, що передбачає надання кредиту шляхом переказу суми кредиту на Картковий рахунок, Заявник має зареєструвати в Особистому кабінеті Банківську картку, на яку будуть зараховані кошти при позитивному рішенні по Заяві, якщо така Банківська картка не була зареєстрована Заявником у Особистому кабінеті раніше. Товариство здійснює верифікацію доданої Позичальником Банківської картки. Для цього Заявнику пропонується зробити відповідну перевірочну операцію по карті. У призначенні такої операції міститься код верифікації картки, який Заявник має ввести на Веб-сайті Товариства у тому разі, якщо в процесі здійснення перевірочної операції не застосовувалася технологія 3DSecure (введення відповідного коду з SMS повідомлення на веб-сторінці банку-емітенту платіжної картки). Таким чином Товариство перевіряє, що Банківська картка активна та Заявник має доступ до управління Картковим рахунком. Якщо перевірочну операцію по карті здійснено з блокуванням суми 1 гривня на Картковому рахунку, після верифікації картки, таке блокування скасовується. Дізнатися код верифікації картки Заявник може наступними способами: у електронному (SMS) повідомленні про операцію, якщо банк, що емітував картку, надсилає повідомлення про операції по карті; через інтернет-банк, переглянувши операції по карті; зателефонувавши до служби підтримки банку, що емітував картку. У разі здійснення транзакції з використанням технології 3DSecure, додаткове введення верифікаційного коду з призначення транзакції на Веб-сайті Товариства не потрібне. Перед отриманням кредиту ТОВ «МІЛОАН» отримав підтвердження, що Відповідач має доступ до управління картковим рахунком № НОМЕР_3 та може розпоряджатись коштами на цьому рахунку. ТОВ «МІЛОАН» є фінансовою установою, що відповідно до наявної ліцензії може надавати лише одну фінансову послугу: надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Здійснення переказу коштів не охоплюються цією ліцензію, а отже, для видачі кредитів в безготівковій формі, ТОВ «МІЛОАН» має залучати надавача платіжних послуг. В даному випадку, таким надавачем платіжних послуг є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія «ЕЛАЄНС», що має ліцензію на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків та висвітлено у доданому до позовної заяви платіжному дорученні № 13498609 від 07.01.2020. Станом на дату перерахування коштів - 07.01.2020, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛАЄНС» () перебувало у статусі платіжної установи з ліцензією на надання платіжних послуг (вид послуги - ПЕРЕКАЗ КОШТІВ У НАЦІОНАЛЬНІЙ ВАЛЮТІ БЕЗ ВІДКРИТТЯ РАХУНКІВ), що підтверджується інформацією з офіційного веб-сайту КІС НБУ за електронним посиланням: URL: https://kis.bank.gov.ua/, отже, як небанківська установа ТОВ «МІЛОАН» звернувся до платіжної установи, яка має відповідну ліцензію на надання платіжних послуг, задля перерахування кредитних коштів на рахунок Відповідача. Таким чином, Товариство не отримує повні реквізити картки Позичальника, яка вказується ним для отримання кредиту. Повні реквізити наявні у ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС». Як вбачається відповідно до копії наявного серед матеріалів справи платіжного доручення № 13498609 від 07.01.2020, відображена наступна інформація щодо реквізитів карткового рахунку Відповідача на який було здійснено перерахунок кредитних коштів на виконання умов договору про споживчий кредит № 1008374 від 07.01.2020: BIN: 473121; Платіжна система: VISA; Видана Банком: JSC CB PRIVATBANK АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; Тип карти: DEBIT; Категорія карти: GOLD; Країна: UKRAINE. Звертають увагу суду, що Позивачу невідомий номер картки, як і первісному кредитору. Повний номер картки вводиться Позичальником та автоматично зашифровується і зберігається у самій платіжній системі, через яку здійснюються платежі. Отже, Позивачем було надано до суду всі наявні документи по кредитній справі за договором про споживчий кредит № 1008374 від 07.01.2020, які були передані від первісного кредитора - ТОВ «МІЛОАН». Окремо зауважують, що стороною Відповідача не заперечується, що останній ніколи не мав карткового рахунку, який зазначено у платіжному дорученні № 13498609 від 07.01.2020, за № НОМЕР_3 , відкритого в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Хоча Відповідач дуже наполягає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, при цьому замовчуючи та не надаючи до суду жодного доказу для спростування обставини належності банківської картки № НОМЕР_3 Відповідачу, та відповідно не надаючи жодного доказу про рух коштів по ній, у зв`язку з тим, що дані докази невигідні для останнього. Таким чином, заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, Відповідач не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів щодо неотримання кредитних коштів, з урахуванням того, що Відповідач має при цьому безперешкодний та повний доступ до таких даних чи/або інформації як клієнт, в той час як Позивачем надано суду копію платіжного доручення № 13498609 від 07.01.2020, яка була отримана ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» від попереднього кредитора.

Щодо доводів Відповідача про невідповідність нормам чинного законодавства долученому до позову розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 1008374 від 07.01.2020. Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості. Таким чином заборгованість позичальника за договором про споживчий кредит № 1008374, нарахована за період користування кредитом (з урахуванням пролонгації) складає 22581,43 грн., у тому числі: заборгованість за тілом кредиту становить 8573,75 грн.; заборгованість за відсотками становить 11517,68 грн.; комісія за надання кредиту 700,00 грн.; заборгованість за пенею 1790,00 грн. Також наголошують на тому, що за весь період перебування права вимоги за кредитним договором у ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ», Позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до Позичальника, а отже ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» лише просить суд стягнути із Відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована Первісним кредитором. Отже, Позивачем обґрунтовано розмір заборгованості за вказаним Кредитним договором, тому позовні вимоги Позивача є законними та обґрунтованими, а Відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань.

Щодо відсутності правових підстав для застосування позовної давності. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом» від 11 березня 2020 року впроваджено дію карантину. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину (п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). 24.02.2022 Законом України «Про правовий режим воєнного стану в Україні» введено режим воєнного стану. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Дія карантину завершена 01 липня 2023 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023. Тобто загальна позовна давність (три роки) для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу за означеним договором про споживчий кредит № 3519163 від 26.04.2021, продовжується на термін впровадження дії карантину та воєнного стану, а отже враховуючи продовження строків позовної давності на строк дії карантину з 11.03.2020 та зупинення перебігу позовної давності на строк дії воєнного стану з 24.02.2022, Позивачем не пропущений строк позовної даності з часу виникнення у нього права вимоги за означеним кредитним договором і до цього часу, а отже доводи Відповідача, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» заявлені за межами строку позовної давності, є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності.

Процесуальні дії суду по справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 березня 2025 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 травня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» Сіміч Миколи Олександровича про витребування доказів.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» у судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 не з`явився, у поданому до суду відзиві просив справу розглядати без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 07.01.2020 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «МІЛОАН» ОСОБА_1 подав Заявку на отримання кредиту № 1008374. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства.

Оскільки ТОВ «МІЛОАН» направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит № 1008374 від 07.01.2020 р., який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства.

Відповідно до умов Кредитного договору, до укладення Договору отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. ПРАВИЛА надання фінансових кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті Кредитодавця.

Таким чином, Відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 1008374 від 07.01.2020 р. з ТОВ «МІЛОАН» () та на підставі платіжного доручення Відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 10000 грн.

Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст.526 та ст.527 Цивільного кодексу України, внаслідок чого, керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 20.08.2020р. згідно умов Договору факторингу №02/08, ТОВ «МІЛОАН» () відступлено право вимоги за Кредитним договором № 1008374 від 07.01.2020 р. на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (), а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до Відповідача.

24 січня 2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 1008374 від 07.01.2020р.

Згідно Додатку № 1 до Договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 22581,43 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 8573,75 грн.; заборгованість за відсотками становить 11517,68 грн.; заборгованість за комісією становить 700грн.; заборгованість за пенею становить 1790 грн.

Враховуючи те, що в Додатку № 1 до Договору факторингу міститься інформація щодо великої кількості боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядку, надаємо Витяги з Додатку № 1 до Договору факторингу, що містить лише дані Відповідача.

Керуючись ст. 512 - 514, 516 ЦК України та у зв`язку з істотними порушеннями Відповідачем умов Кредитного договору № 1008374 від 07.01.2020р. Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі № 1008374 від 07.01.2020 р. направлено Повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору № 1008374 від 07.01.2020 р.

Не зважаючи на це, Позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором № 1008374 від 07.01.2020 р.

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит».

Згідно з положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до частини першої статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина перша статті 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид Електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною третьою статтею 12 ЦПК України.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно, несе ризик настання наслідків, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Стороною Позивача надано докази на підтвердження заявлених позовних вимог. Надані Позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з Відповідача заборгованості. Натомість стороною Відповідача не надано доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та подані позивачем докази. Відповідач не погоджується з наданим Позивачем розрахунком заборгованості, однак не надає розрахунку, який, на його думку, є правильним.

Матеріали справи не містять будь - яких доказів, які б спростували створення Відповідачем особистого кабінету на сайті ТзОВ «Мілоан», приналежність засобів зв`язку, як то номеру мобільного телефону та електронної пошти, які використовувались як ТзОВ «Мілоан», так і відповідачем при укладенні договору, іншій особі ніж Відповідач, а також як укладення самого договору, так і отримання Відповідачем коштів за таким на вказаний ним картковий рахунок (приналежність такого не Відповідачу, а іншій особі, Відповідачем також не доведено), а відтак і проведений Позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором.

Встановивши факт укладення між ТзОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору, право вимоги за яким в подальшому було відступлено Позивачу, а також факт отримання Відповідачем коштів за договором кредиту та їх неповернення у відповідності до умов вказаного договору та у строки визначені сторонами, те, що розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотнього в матеріалах справи відсутні, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав через що утворилась заборгованість за договором. Таким чином, виходячи із наведеного, оскільки Відповідач грубо порушив умови договору, тому з останнього на користь ТОВ «ФК «Пінг-Понг», слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 22581,43 грн.

Відповідачем ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву заявлено клопотання про застосування строку позовної давності у даній цивільній справі.

Вирішуючи заявлене клопотання суд приходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється три роки.

Відповідно до ч. ч. 3, 4, 5 статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Судом встановлено, що з вимогами про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Пінг-Понг» звернулося до суду 18 березня 2025 року.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку шляхом направлення вимоги позичальнику або ж у судовому порядку.

Таким чином, в разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, має обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу (Постанова ВСУ №6-61цс14).

Отже, щодо наявних правовідносин, має бути застосовано трирічний строк позовної давності, встановлений статтею 257 ЦК України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом» від 11 березня 2020 року впроваджено дію карантину. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину (п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

24.02.2022 Законом України «Про правовий режим воєнного стану в Україні» введено режим воєнного стану. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Дія карантину завершена 01 липня 2023 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023.

Тобто загальна позовна давність (три роки) для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу за означеним договором про споживчий кредит № 3519163 від 26.04.2021, продовжується на термін впровадження дії карантину та воєнного стану, а отже враховуючи продовження строків позовної давності на строк дії карантину з 11.03.2020 та зупинення перебігу позовної давності на строк дії воєнного стану з 24.02.2022, Позивачем не пропущений строк позовної даності з часу виникнення у нього права вимоги за означеним кредитним договором і до цього часу, а отже доводи Відповідача, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Пінг-Понг» заявлені за межами строку позовної давності, є необґрунтованими.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Одночасно з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором, представником позивача заявлено також вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00грн.

За положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим .

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі договору про надання правової допомоги №43657029 від 01.11.2024, додаткової угоди №1008374 до договору №43657029 про надання правової допомоги, акта наданих послуг № 1008374 від 03.03.2025 розмір заявлених позивачем до стягнення витрат з відповідача складається з 6000,00 грн.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях: від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Так, справа відноситься до категорії нескладних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні з викликом сторін, спір, який виник між сторонами у справі, відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Відповідно до вимог ст.133,141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 19, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 509, 512, 514, 549, 610, 611, 626, 628, 638, 639, 641, 644, 1077-1080, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ», , IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК» МФО: 300346 заборгованість за Кредитним договором № 1008374 від 07.01.2020 р. у розмірі 22581,43 грн. (двадцять дві тисячі п`ятсот вісімдесят одна гривня 43 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ», , IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК» МФО: 300346 судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) та 6 000,00 грн. (шість тисяч гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг», місцезнаходження: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симони Петлюри, буд. 21/1, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 23.05.2025 року.

Суддя П. Т. Едер