Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/228/25
Провадження № 2/499/246/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 травня 2025 року селище Іванівка
Іванівський районний суд Одеської області в складі головуючого судді Погорєлова І. В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Іванівка Березівського району Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.02.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», Райковим О.О. подано заявку на отримання кредиту №4350798.
Законодавством України передбачено, що оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання Договору в паперовій формі власноручним підписом. ТОВ «Мілоан» направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтвердив прийняття умов кредитного договору №4350798 від 08.02.2021.
Таким чином, відповідач уклав Договір про споживчий кредит № №4350798 від 08.02.2021 з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5000 грн.
Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного відносин законодавства України в частині виконання договірних відносин, внаслідок чого, 10.08.2021 р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги №06Т, ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги за кредитним договором №4350798 від 08.02.2021 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги до відповідача.
Згідно з Договором відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 8324,19 грн., із яких:
- заборгованість за тілом кредиту становить 2814 грн.;
- заборгованість за відсотками становить 4560,19 грн.;
- заборгованість за комісійними винагородами становить 950 грн.;
- заборгованість за пенею становить 0 грн.
У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №4350798 від 08.02.2021 в розмірі 8324,19 грн. та понесені позивачем судові витрати.
В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Належним чином повідомлений у відповідності до ст. 128 ЦПК України, шляхом отримання судової повістки, про що в матеріалах справи міститься рекомендоване поштове повідомлення, відповідач в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань не надавав, відзиву на позовну заяву не надіслав. Суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 22.05.2025 постановлено провести заочний розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 08.02.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит №4350798, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти (фінансовий кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Сума кредиту становить 5000,00 грн., кредит надається строком на 15 днів з 08.02.2021, що підтверджується копією анкети-заяви та копіє договору про споживчий кредит №4350798 від 08.02.2021.
10.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір відступлення прав вимоги №06Т, відповідно до п. 1.1 якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Діджи Фінанс», а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників, що підтверджується копією договору від 10.08.2021 та реєстром до нього.
Згідно з витягом з Додатку до Договору №06Т від 10.08.2021, право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №4350798 від 08.02.2021 перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».
Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №4350798 від 08.02.2021, загальний борг ОСОБА_1 становить 8324,19 грн., з яких: борг по тілу 2814,00 грн., борг по відсотках 4560,19 грн., борг по комісії 950,00 грн.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
З огляду на викладене, враховуючи заявлені позивачем позовні вимоги та те, що ОСОБА_1 отримав у ТОВ «Мілоан» кредитні кошти та взяв на себе зобов`язання по виконанню договору, однак на даний час не виконав їх, а також те, що за Договором відступлення прав вимоги №06Т від 10.08.2021 право грошової вимоги перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №4350798 від 08.02.2021 у повному обсязі.
Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу та судового збору суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 141 ЦПК України закріплено порядок розподілу судових витрат між сторонами.
Представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 4000 грн. 00 коп.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з наведеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу у повному обсязі, оскільки вони належним чином документально підтверджені позивачем.
Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» слід стягнути сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 коп.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
Стягнути ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №4350798 від 08.02.2021 у розмірі 8324,19 грн. (вісім тисяч триста двадцять чотири гривні 19 коп.), яка складається з
заборгованість за тілом кредиту - 2814,00 грн.;
заборгованість за відсотками - 4560,19 грн.;
заборгованість за комісійними винагородами 950,00 грн.;
Стягнути ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.

СуддяІгор ПОГОРЄЛОВ