ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року

м. Київ

справа № 604/195/24

провадження № 61-14060св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Фермерське господарство «Золотий жайвір»,

відповідачка - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Хацкевич Руслан Михайлович, на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області, у складі судді Сидорак Г. Б., від 08 травня 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Костів О. З.,

Хома М. В., Храпак Н. М., від 12 вересня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У лютому 2024 року Фермерське господарство «Золотий жайвір» (далі - ФГ «Золотий жайвір») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання поновленим договору оренди землі.

2. Позовні вимоги ФГ «Золотий жайвір» обґрунтовані тим, що ним та ОСОБА_1 05 серпня 2016 року укладено договір оренди землі № 7/013 щодо земельної ділянки, площею 3,1809 га, з кадастровим номером :01:001:0094 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 7 років.

3. Позивач завчасно направив відповідачці лист, в якому повідомив про свій намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди та додав до листа проєкт договору. Після закінчення строку договору орендар продовжив користуватися земельною ділянкою, заперечень проти поновлення договору оренди протягом місяця після закінчення його строку від орендодавця не надходило, а тому договір вважається поновленим на новий строк. Оскільки відповідачка не вчинила дії щодо поновлення договору оренди, не підписала примірник договору оренди, позивач звернувся до суду з цим позовом.

4. Посилаючись на викладене, ФГ «Золотий жайвір» просило суд визнати поновленим (укладеним на новий строк - 10 років) договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Золотий жайвір», виклавши договір в новій редакції.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

5. Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області

від 08 травня 2024 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 12 вересня 2024 року, позов задоволено частково. Визнано договір оренди землі, укладений між ФГ «Золотий жайвір» та

ОСОБА_1 щодо земельної ділянки, площею 3,1809 га, кадастровий номер :01:001:0094, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди землі № 7/013 від 05 серпня 2016 року. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФГ «Золотий жайвір» судовий збір в розмірі 3 028 грн.

6. Додатковим рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь

ФГ «Золотий жайвір» витрати на оплату правничої допомоги в сумі 6 000 грн.

7. Суди попередніх інстанцій вказали, що орендодавець протягом місяця після закінчення строку договору не направив орендарю лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, а ФГ «Золотий жайвір» продовжує користуватися земельною ділянкою. При цьому судами враховано, що ОСОБА_1 з 22 серпня до 16 вересня 2023 року перебувала в Україні та, за наявності заперечень щодо поновлення договору оренди землі, мала можливість повідомити про це орендаря.

8. Також суди врахували, що проєкт договору оренди, викладений в резолютивній частині позову, містить умови, відмінні від умов первісного договору від 05 серпня 2016 року, а тому позов підлягає задоволенню частково, а саме шляхом визнання договору оренди землі № 7/013

від 05 серпня 2016 року поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були ним передбачені.

9. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, з огляду на обсяг і характер виконаної представником позивача роботи, принципів співмірності та розумності судових витрат, суд першої інстанцій дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ФГ «Золотий жайвір» 6 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10. У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат

Хацкевич Р. М. просить рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 08 травня 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 12 вересня 2024 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

11. 21 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат

Хацкевич Р. М. подав касаційну скаргу на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 08 травня 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 12 вересня 2024 року.

12. Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2024 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи, які у листопаді 2024 року надійшли до Верховного Суду.

13. Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

14. Підставою касаційного оскарження судових рішень заявниця зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17, від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 02 лютого 2021 року у справі

№ 925/642/19, від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18,

від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16, а також постановах Верховного Суду від 15 липня 2019 року у справі № 235/499/17, від 08 серпня 2019 року у справі № 450/1686/17, від 24 грудня 2021 року у справі

№ 709/1830/19.

15. Зауважує, що позивач, не дотримався вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі» і замість пропозиції укласти додаткову угоду до договору оренди запропонував укласти новий договір на інший строк.

16. Вважає, що позивач втратив переважне право на продовження договору оренди землі на новий строк, а новий договір оренди з іншим орендарем укладено не було.

17. Вказує, що у матеріалах справи відсутні докази продовження використання позивачем земельної ділянки після закінчення строку дії договору оренди. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав станом на 04 квітня 2024 року відповідачка є власником земельної ділянки, а інші речові права, зокрема й право оренди, на земельну ділянку відсутні.

18. Посилається на те, що позивач не надав доказів отримання відповідачкою пропозицію щодо укладення договору на новий строк. При цьому в період коли позивач надсилав пропозицію про укладення договору оренди на новий строк, вона перебувала за межами України.

19. Звертає увагу, що суди попередніх інстанцій не вказали з якої дати договір вважається поновленим.

20. Відповідачка вважає недоцільним продовжувати оренді відносини з позивачем з огляду на низьку орендну плату, яка за минулі роки позивачем сплачувалась не вчасно, а за 2023 рік взагалі не сплачена, наявність умов договору щодо можливості позивача на власний розсуд сплачувати орендну плату в грошовій формі або в натуральній форму, що є для неї невигідним.

21. Наголошує, що суд першої інстанції ухвалив рішення поза межами заявлених вимог. Належним способом захисту у спірних правовідносинах є вимога про визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту в рішенні суду, а не визнання договору оренди землі поновленим.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

22. У листопаді 2024 року представник ФГ «Золотий жайвір» - адвокат Покотило Ю. В. подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржених судових рішень, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

23. Зауважує, що ФГ «Золотий жайвір» направило на адресу відповідачки лист-повідомлення про укладення договору оренди на новий строк та додало проєкт договору оренди землі, натомість відповідачка направила позивачу свої заперечення щодо поновлення договору оренди землі через п`ять місяців після закінчення строку договору. Наразі ФГ «Золотий жайвір» продовжує користуватися земельною ділянкою. Наголошує, що доводам відповідачки про відсутність зареєстрованого права оренди земельної ділянки, низької орендної плати, перебування відповідачки за межами кордону України надана оцінка апеляційним судом. Більш того, відповідачка з 22 серпня 2023 року до 16 вересня 2023 року перебувала в Україні та мала можливість повідомити орендодавця про свої заперечення щодо поновлення договору оренди в строк до 11 вересня 2023 року. Заперечує щодо розподілу витрат відповідачки на правничу допомогу на стадії касаційного перегляду справи, оскільки відповідачкою не надано доказів понесення таких витрат, зокрема їх сплати та укладення договору про надання правничої допомоги з адвокатом Хацкевичем Р. А., відомості про час, затрачений адвокатом, а не іншою особою, на надання правничої допомоги.

Обставини справи, встановлені судами

24. 05 серпня 2016 року ОСОБА_1 (орендодавець) та ФГ «Золотий жайвір» (орендар) уклали договір оренди землі № 7/013, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту на території Кривенської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, площею 3,1809 га, кадастровий номер :01:001:0094.

25. Договір оренди зареєстровано 11 серпня 2016 року.

26. Відповідно до пунктів 7 та 8 зазначеного договору, його укладено на

7 років. По закінченню строку, на який було укладено договір, орендар має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. У випадку якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

27. 30 червня 2023 року ФГ «Золотий жайвір» направило на адресу

ОСОБА_1 лист-повідомлення про укладення договору оренди на новий строк, в якому повідомило про намір скористатися правом на укладення договору оренди землі на новий строк. До повідомлення додано проєкт договору оренди землі.

28. ОСОБА_1 була відсутня на території України в період з 22 червня до 22 серпня 2023 року та з 16 вересня до 10 жовтня 2023 року.

29. 21 березня 2024 року ОСОБА_1 на адресу ФГ «Золотий жайвір» направила лист, в якому повідомила, що не бажає поновлювати дію договору оренди землі.

30. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер витягу 372808201, станом на 04 квітня 2024 року власником земельної ділянки з кадастровим номером 0:01:001:0094 є ОСОБА_1 ,

02 квітня 2024 року припинено право оренди ФГ «Золотий жайвір» на підставі листа-повідомлення ОСОБА_1 від 21 березня 2024 року, інші речові права (зокрема й право оренди) на земельну ділянку будь-яких осіб відсутні.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

31. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

32. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

33. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

34. За змістом статті 1261 ЗК України якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.

Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору.

У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк.

35. Згідно з абзацом 4 розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» правила, визначені статтею 1261 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

36. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» набрав чинності 16 січня 2020 року.

37. Тобто, усі договори оренди землі, які були укладені до набрання чинності цього Закону поновлюються на умовах, визначених в цих договорах за встановленими законодавством правилами, які були чинні на момент їх укладення.

38. Відповідно до частин першої-п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі в редакції, чинній на момент укладення договору оренди

від 05 серпня 2016 року) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проєкт додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

39. Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється, зокрема із власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності).

40. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частини восьма, дев`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

41. Аналіз змісту цієї статті дає підстави стверджувати, що вона містить два законодавчих механізми такого поновлення: а) укладення договору оренди землі на новий строк з орендарем, який має переважне право перед іншими особами (частини перша-п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»); б) поновлення (продовження) існуючого договору оренди землі на той самий строк і на тих же умовах, які були передбачені договором, у загальному порядку; при цьому таке поновлення не передбачає наявності інших осіб, які виявили намір орендувати відповідну земельну ділянку (після закінчення строку дії існуючого договору), тобто в ситуації, коли переважне право орендаря не виникає (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

42. Отже у Закону України «Про оренду землі» ототожнено поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» і «поновлення договору оренди землі», з використанням конструкції «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

43. У постанові від 19 грудня 2024 року у справі № 604/424/23 Верховний Суд дійшов висновку, що порушення орендодавцем місячного строку для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі».

44. У такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду.

45. Вказані висновки щодо застосування норм права відповідно до

частини третьої статті 400 ЦПК України підлягають врахуванню під час розгляду цієї справи.

46. Наведене також узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20, відповідно до яких норми про переважне право орендаря на поновлення договору спрямовані лише на забезпечення пріоритету його інтересів перед інтересами інших осіб. Будь-якого іншого змісту переважне право не має. Воно не може трансформуватися у право на спонукання орендодавця до укладення договору на новий строк за відсутності його згоди зі зміненими умовами (пункт 8.26 вказаної постанови).

47. У розглядуваній справі ФГ «Золотий жайвір», посилаючись на відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі та продовження користування земельною ділянкою, звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати поновленим (укладеним на новий строк - 10 років) договір оренди землі від 05 серпня

2016 року, виклавши договір в новій редакції.

48. Тобто, ФГ «Золотий жайвір» звернулось до суду за захистом свого переважного право на укладення договору оренди землі на новий строк.

49. Водночас за обставин справи вбачається, що ОСОБА_1 не уклала нового договору оренди з іншим орендарем, а також не підписала додаткову угоду із ФГ «Золотий жайвір» щодо нового строку договору оренди, висловивши своє небажання продовжувати строк дії договору оренди землі від 05 серпня 2016 року.

50. Наведене свідчить про відсутність підстав для задоволення заявленого ФГ «Золотий жайвір» позову, оскільки передбачене статтею 33 Закону України «Про оренду землі» переважне право позивача на укладення договору оренди землі на новий строк припинилося.

51. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, визнавши договір оренди землі від 05 серпня 2016 року поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, вийшов за межі позовних вимог, оскільки у справі, що розглядається позивач звернувся за захистом саме переважного право на укладення договору оренди землі на новий строк, а не визнання договору оренди від 05 серпня 2016 року поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

52. Вимог про визнання договору оренди землі від 05 серпня 2016 року поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше, шляхом укладення додаткової угоди з викладенням її змісту у резолютивній частині судового рішення, ФГ «Золотий жайвір» не заявляло.

53. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

54. Крім того, суд першої інстанції визнав поновленим договір оренди землі від 05 серпня 2016 року на той самий строк і на тих самих умовах, без визнання укладеною додаткової угоди з викладенням її змісту у резолютивній частині судового рішення, що не забезпечить захисту прав позивача, які він вважає порушеними, через обов`язковість оформлення поновлення договору оренди землі саме шляхом укладення додаткової угоди, яка є підставою для державної реєстрації права оренди.

55. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

56. За змістом статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, що це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважаються неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

57. Враховуючи наведене, рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 08 травня 2024 року та постанова Тернопільського апеляційного суду від 12 вересня 2024 року підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові.

58. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

59. Отже зі скасуванням рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 08 травня 2024 рокувтрачає чинність й додаткове рішення цього суду від 20 травня 2024 року.

60. За правилом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

61. Згідно з положень частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

62. Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

63. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

64. На підтвердження витрат, понесених відповідачкою на правничу допомогу під час касаційного перегляду справи, адвокат Хацкевич Р. М. надав ордер на надання правничої допомоги серія ВО № 1089211 від 21 жовтня

2024 року, договір № 20/03/24/01 про надання юридичної допомоги

від 20 березня 2024 року та акт приймання-передачі наданих послуг

від 21 жовтня 2024 року, квитанцію до платіжної інструкції на переказ коштів № 82 на суму 8 000 грн.

65. З акта приймання-передачі наданих послуг вбачається, що відповідачці надано послуги вартістю 8 000 грн, а саме консультація з питань застосування земельного, цивільного та цивільно-процесуального законодавства в суді касаційної інстанції і написання касаційної скарги.

66. Враховуючи характер та обсяг виконаної адвокатом роботи, співмірність витрат зі складністю справи, часом, який необхідний для виконання такої роботи адвокатом, Верховний Суд дійшов висновку про можливість компенсувати за рахунок ФГ «Золотий жайвір» витрати

ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у зв`язку із касаційним переглядом справи в розмірі 4 000 грн.

67. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у справах № 604/484/23, № 604/647/23, № 604/479/23 за позовами ФГ «Золотий жайвір» про визнання укладеним договору оренди на новий строк, визнання відсутнім права оренди.

68. Судові витрати ОСОБА_1 зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 542 грн і касаційної скарги в розмірі 6 056 грн та витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із касаційним переглядом справи в розмірі 4 000 грн підлягають стягненню на її користь з ФГ «Золотий жайвір».

69. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, повернення судового збору у разі його внесення в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

70. Оскільки ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання касаційної скарги в більшому розмірі (9 084 грн), ніж встановлено законом (6 056 грн), судовий у розмірі 3 028 грн підлягає поверненню їй.

Керуючись статтями 141, 400, 412, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Хацкевич Руслан Михайлович, задовольнити.

2. Рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області

від 08 травня 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду

від 12 вересня 2024 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні позову Фермерського господарства «Золотий жайвір» до ОСОБА_1 про визнання поновленим договору оренди землі.

3. Зі скасуванням рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 08 травня 2024 рокувтрачає чинність додаткове рішення цього суду від 20 травня 2024 року

4. Стягнути з Фермерського господарства «Золотий жайвір» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарг в загальному розмірі 10 598 грнта витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із касаційним переглядом справи в розмірі

4 000 грн, а всього 14 598 грн.

5. Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі

3 028 грн, сплачений на підставі квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 81 від 21 жовтня 2024 року через ГУ ДКСУ у м. Києві, отримувач - ГУК у м. Києві/Печерський р-н, код отримувача - 37993783, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, МФО - 899998.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович