Справа № 361/4369/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без руху

27 травня 2025 року с-ще.Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Спічак Вадим Олексійович розглянувши заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2025 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису.

Після надходження заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що заява подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України, у зв`язку з чим потребує залишенню без руху, виходячи з такого.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Порядок розгляду справ окремого провадження щодо встановлення фактів, що мають юридичну значення регулюється ст.ст. 315-319 Глави 6 ЦПК України.

Вимоги до змісту та форми заяви про видачу обмежувального припису визначені статтею 350-4 ЦПК України.

Відповідно до положень цієї статті у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути, зокрема, зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують. У разі неможливості надати докази, до заяви може бути додане клопотання про їх витребування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.350-3 ЦПК України заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису. Заінтересованими особами також можуть бути інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Згідно з ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статті, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Як вбачається з змісту заяви про видачу обмежувального припису особою що зазнала домашнього насильства є не заявниця, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , а її онука - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно ч.4 ст. 29 ЦК України Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що ОСОБА_3 проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 .

Крім того заявниця просить заборонити перебувати ОСОБА_2 саме в місці проживання своєї онуки ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 .

Однак в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_4 зареєстрований, та проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Таким чином з матеріалів справи не можливо встановити місце реєстрації чи перебування особи, яка постраждала від домашнього насильства, оскільки до суду не надано жодних доказів з цього приводу.

Відповідно до відповідей на запит з Єдиного державного демографічного реєстру № 1418861 та№1419854 від 27.05.2025 року в демографічному реєстрі відсутні відомості щодо зареєстрованої адреси місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відсутність підтверджених відомостей щодо місця проживання (перебування) ОСОБА_3 перешкоджає суду з`ясувати питання щодо підсудності даної справи.

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком скасування судових рішень та передачу справи повністю або частково на новий розгляд або для продовження розгляду ( пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Крім того згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобіганнята протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

За таких обставин положеннями чинного ЦПК України чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки неможливості надання доказів, у разі чого заявником може бути подане клопотання про їх витребування.

Також, заявницею не долучено до матеріалів справи будь яких доказів звернення до поліції, соціальних служб та не зазначено чи ухвалювались постанови суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення нею домашнього насильства.

На підставі вищевказаного заявниці необхідно надати суду належним чином підтвердженні дані щодо місця проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також докази що підтверджують обставини, які свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, так як відповідно до ч. 3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

З огляду на викладене, заява не є належним чином оформленою та подана до суду не у відповідності до вимог цивільного процесуального закону, який діє на час подачі заяви, тому підлягає залишенню без руху, для усунення вказаних недоліків в п`ятиденний строк, з дня отримання копії даної ухвали.

Відповідно до ст.185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяв и постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 175,177,185 ЦПК України, Малиновський районний суд міста Одеси, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - залишити без руху.

Повідомити заявнику про необхідність виправити зазначені у мотивувальній частині вказаної ухвали недоліки заяви в п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк, виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3 ст. 185 ЦПК України).

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити позивачу до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Спічак В.О.