Справа № 453/316/25 Головуючий у 1 інстанції: Брона А.Л.
Провадження № 22-ц/811/887/25 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м.Львів

Справа № 453/316/25

Провадження № 22-ц/811/887/25

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана його представником - ОСОБА_2 , на ухвалу Сколівського районного суду Львівської області, постановлену у м. Сколе 5 березня 2025 року у складі судді Брони А.Л. у справі за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , про визнання особи безвісно відсутньою,-

встановив:

28 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім у зв`язку зі здійсненням заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану (зниклим безвісти за особливих обставин 27 лютого 2023 року під час виконання бойового завдання з відбиття збройної (військової) агресії російської федерації проти України в районі північної околиці населеного пункту Бахмут Бахмутського району Донецької області). В обґрунтування заяви посилається на те, що він (заявник) є рідним братом ОСОБА_3 , який 1 березня 2022 року був призваний на військову службу під час мобілізації з резерву Військовою частиною НОМЕР_2 , а згодом зарахований до списків Військової частини НОМЕР_1 наказом командира Військової частини НОМЕР_3 (по строковій частині) від 21 вересня 2022 року № 254. Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 19 лютого 2023 року №53Ю прибув у район виконання бойових завдань до населеного пункту Бахмут Бахмутського району Донецької області. Вказує, що під час виконання бойового завдання в районі північної околиці населеного пункту Бахмут, 27 лютого 2023 року у вечірній час (темну пору доби) молодший сержант ОСОБА_3 у складі групи військовослужбовців вів стрілецький бій з противником, у ході якого отримав поранення. Після відходу групи військовослужбовців, які перебували разом з ним на бойовій позиції, до українських рубежів, було виявлено відсутність ОСОБА_3 серед особового складу. Зазначає, що з того часу жодних відомостей про місце перебування військовослужбовця ОСОБА_3 отримати не вдалося. Стверджує, що надалі за фактом зникнення безвісти молодшого сержанта ОСОБА_3 . Військовою частиною НОМЕР_1 проведено службове розслідування, що підтверджується рапортом командира НОМЕР_4 аеромобільного батальйону Військової частини НОМЕР_1 від 1 березня 2023, витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 1 березня 2023 року № 372 про призначення службового розслідування за фактом зникнення безвісті молодшого сержанта ОСОБА_3 , актом службового розслідування, витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 1 березня 2023 року №63, витягом від 21 березня 2023 року №1387 з журналу бойових дій Військової частини НОМЕР_1 за 27 лютого 2023 року. Вказує, що 13 березня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено ОСОБА_4 про зникнення безвісти сина - ОСОБА_3 , що підтверджується сповіщенням від 14 березня 2023 року №174 та сповіщенням сім`ї (близьких родичів) про зниклого безвісти від 14 березня 2023 року №1025. Того ж дня, Відділенням поліції №3 (м. Сколе) Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області за заявою №993 ОСОБА_4 розпочато досудове розслідування в окремому кримінальному провадженні за фактом зникнення безвісти ОСОБА_3 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, а військовослужбовцем набуто статус зниклого безвісти за особливих обставин, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, від 4 липня 2023 року №0. Посилаєтьсяна те, що підтвердження у судовому порядку наявності юридичного факту (визнання особи безвісно відсутньою) має правове значення, з можливістю отримання у майбутньому належних йому (зпаявнику) соціальних допомог у формі грошових виплат, пільг, одноразових грошових виплат, які призначаються близьким родичам та членам сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця під час виконання конституційного обов`язку із захисту Батьківщини, а також інших видів допомоги, які передбачаються національними нормативно-правовими актами, внутрішніми документами міжнародних організацій, вітчизняних благодійних та громадських організацій або ж які (види допомоги) можуть надаватися за вільним волевиявленням останніх. Просить заяву задовольнити.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 5 березня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , про визнання особи безвісно відсутньою.

Ухвалу суду через представника ОСОБА_2 оскаржив ОСОБА_1 . Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, такою, що порушує законні права та інтереси заявника. Просить таку скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що згідно із п. 3 ст. 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - 1 січня наступного року. Вказує, що ОСОБА_1 звернувся із заявою про визнання його рідного брата, військовослужбовця ОСОБА_3 безвісно відсутнім. Додатково заявником роз`яснено підстави та правову необхідність подання заяви до суду, а також - потребу в уточненні у судовому рішенні таких обставин: перебування ОСОБА_3 у статусі військовослужбовця, виконання конституційного обов`язку із захисту Батьківщини, зникнення безвісти під час воєнних дій в умовах збройного конфлікту, що згодом призвело до фактичного набуття статусу безвісно відсутнього.

Належно повідомлені про час та місце розгляду справи її учасники в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи не подали. Представник заявника ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у відсутності заявника. Відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України підстави, які перешкоджають розгляду справи, відсутні.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Ухвала суду першої інстанції мотивована наступним.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Згідно із ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування).

При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

14 квітня 2022 року Верховна Рада України прийняла в цілому проект Закону про внесення змін до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти», реєстр. № 7244, назву якого змінено на «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин». Законом, зокрема, передбачено діяльність Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, функціонування реєстру таких осіб, уточнення їх правового статусу, обліку та розшуку, а також соціального захисту їх близьких родичів та членів сім`ї. Закон набув чинності 27 квітня 2022 року.

Особа, зникла безвісти, - це фізична особа, стосовно якої немає відомостей про її місцеперебування на момент подання заявником заяви про її розшук.

Особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру.

З моменту набрання чинності новою редакцією Закону він регулює питання правового статусу осіб, зниклих саме за перелічених вище обставин.

Особа набуває статусу зниклої безвісти за особливих обставин з моменту внесення про неї відомостей до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (далі - Реєстр), на підставі заяви про факт зникнення особи.

Заява подається до відповідного територіального органу Національної поліції України. Подати заяву мають право родичі зниклої безвісти особи, представник військового формування, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, громадське об`єднання або будь-яка інша особа, якій стало відомо про зникнення.

У заяві необхідно зазначити всю відому інформацію про зниклу особу та обставини її зникнення, а також особливі прикмети особи тощо.

Закон також встановлює, що заява про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, може бути подана Уповноваженим з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, якщо до нього звернулися з повідомленням про зникнення особи.

Особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку.

Заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту, що ОСОБА_3 є особою, яка зникла безвісті за особливих обставин, що на відміну від визнання фізичної особи безвісно відсутньою, не є можливим у порядку окремого провадження, оскільки правовий механізм надання особі статусу зниклої безвісти регулюється спеціальним Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» та не передбачений нормами Глави 4 Розділу IV ЦПК України.

Встановлено, що правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не є тотожним із правовим статусом фізичної особи, визнаної в судовому порядку безвісно відсутньою, існують істотні відмінності у вказаних правових статусах. Законодавством визначені різні способи їх набуття. Фізичну особу може бути визнано безвісно відсутньою лише у судовому порядку. Особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до відповідного Реєстру.

Правовий механізм надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин регулюється Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин». Тобто, чинним законодавством визначено позасудовий порядок визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки заява ОСОБА_1 про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування оскаржуваної ухвали не встановлені.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана його представником - ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 5 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Постанова складені і підписана 23 травня 2025 року.

Головуючий -______________________Т. І. Приколота

Судді: ______________ Ю.Р. Мікуш _______________Р. В. Савуляк