Справа № 466/6796/24
Провадження № 2-с/466/75/25
У Х В А Л А

про скасування судового наказу

«23» травня 2025 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б. розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі №466/6796/24,

В С Т А Н О В И В :

22 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, в якій просить поновити йому строк для подання заяви про скасування судового наказу та скасувати судовий наказ від 26 червня 2024 року у справі № 466/6796/24.

В обґрунтування заяви заявник вказує, що заявлені вимоги ЛМКП «Львівтеплоенерго» є необґрунтованими. Квартира, в якій він проживає обладнана приладом обліку теплової енергії. Прилад обліку теплової енергії у квартирі АДРЕСА_1 (тепловий лічильник) взято на облік ЛМКП "Львівтеплоенерro" 24.09.2010 року.

У тексті заяви про видачу судового наказу відсутнє посилання на нормативні акти щодо вартості одиниці обліку теплової енергії, на підставі якої здійснено розрахунок.

Згідно з поданого розрахунку заборгованості для суду за надані послуги у розмірі 5 812,50 грн. неможливо встановити яку кількість теплової енергії Гкал згідно з приладом обліку використано споживачами.

Сама по собі розрахункова сума не є підтвердженням спожитого обсягу теплової енергії у Гігакалоріях, що в свою чергу суперечить п.18 Постанови КМУ №830.

Водопостачання гарячої води не здійснюється взагалі. Підтвердженням цього є відсутність даних про взяття на облік лічильника гарячого водопостачання, як наслідок доказів на підставі яких можна встановити, що згідно з приладом обліку гарячого водопостачання споживачами використано м. куб. води гарячої.

Розрахунок заборгованості на суму 5812,50 грн. не відповідає вимогам, встановленим до рахунку на оплату комунальної послуги, вимоги до якого встановлені у ст.8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", зокрема відсутні наступні дані: покази вузла розподільного обліку/приладів розподілювачів теплової енергії; обсяг спожитої теплової енергії та води за поточний період, визначений згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону, а також показання відповідних вузлів обліку (у разі відсутності вузлів обліку теплової енергії приладів розподілювачів теплової енергії), на основі яких цей обсяг визначено, застосоване розрахункове або середнє споживання:

Вважає, що заявником безпідставно застосовано тариф для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії, так як розрахункова одиниця Гкал не врахована взагалі. По змісту довідки це не заперечується самим заявником, так як взято тариф м. кв., що є незаконним. Заявник проігнорував сам факт наявності приладу обліку теплової енергії.

Подані розрахунки заборгованості для суду за надані послуги у розмірі 5 812, 50 грн., суперечать Постановам НКРЕ КП, так як неможливо встановити на якій підставі застосовано тариф для споживачів де відсутній прилад обліку теплової енергії, а також кількість теплової енергії, яку надано заявником. Сама по собі розрахункова сума не є підтвердженням спожитого обсягу теплової енергії у Гігакалоріях, що в свою чергу суперечить п.18 Постанови КМУ №830.

Крім того, згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка №403555931) співвласником даної квартири є ОСОБА_2 у розмірі частки 1/2. ОСОБА_2 зареєстрована за даною адресою і там постійно проживає.

Вважає, що між сторонами наявний спір про право, а тому просить скасувати судовий наказ від 26 червня 2024 року у справі № 466/6796/24.

Крім того, просив визнати поважною причину пропуску та поновити строк на подачу заяви про скасування судового наказу. Копію судового наказу він не отримував, оскільки понад три роки проживає за кордоном.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу, матеріали додані до неї, приходжу до висновку про задоволення заяви про поновлення пропущеного строку та скасування судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього кодексу.

Судом встановлено, що 26 червня 2024 року Шевченківським районним судом м. Львова у цивільній справі № 466/6796/24 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 5 812,50 грн., пеню у розмірі 14,91 грн., інфляційні нарахування у розмірі 14,87 грн. та 3 % річних у розмірі 7,58 грн. за період з 01.01.2023 по 31.03.2024, а також 302,80 грн. судового збору.

Як вбачається із матеріалів справи 17 липня 2024 року на адресу суду повернувся конверт із відміткою «закінчення терміну зберігання», в якому боржнику було скеровано заяву про видачу судового наказу із додатками та копію судового наказу від 26 червня 2024 року.

Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч.1 ст. 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Перевіривши, викладені у поданій заяві доводи щодо пропущення боржником строку для подачі заяви про скасування судового наказу, прихожу до висновку про їх ґрунтовність та підставність, а тому пропущений заявником строк підлягає поновленню.

Крім того, встановлено, що подана заявником заява про скасування судового наказу відповідає вимогам ст.170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Враховуючи вищевикладені обставини та вимоги процесуального законодавства, вважаю за необхідне поновити строк подачі заяви про скасування судового наказу та скасувати судовий наказ від 26 червня 2024 року у справі №466/6796/24.

Керуючись ст.ст. 170-171, 258-261 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

заяву задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для подачі заяви про скасування судового наказу у цивільній справі № 466/6796/24 за заявою Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення, пеню, інфляційні нарахування та 3 % річних.

Судовий наказ від 26 червня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 5 812,50 грн., пеню у розмірі 14,91 грн., інфляційні нарахування у розмірі 14,87 грн. та 3 % річних у розмірі 7,58 грн. за період з 01.01.2023 по 31.03.2024, а також 302,80 грн. судового збору скасувати.

Роз`яснити Львівському міському комунальному підприємству "Львівтеплоенерго" його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали направити стягувачу та боржнику для відома.

Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Д. Б. Глинська