Справа № 199/9706/24
(2/199/973/25)
РІШЕННЯ

Іменем України

13.05.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Мацак А.О., за участі позивача ОСОБА_1 , представників сторін ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди.

У позові посилається на те, що 19.08.2024 позивач дізнався, що в соціальній мережі «Facebook» на особистій сторінці « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та в соціальній мережі «ТікТок» на особистій сторінці « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , на теперішній час прізвище відповідачки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було опубліковано інформацію під заголовком "Максимальний розголос Працівник ОВС м. Дніпро, який зловживає своїми службовим становищем!!!! Читайте опис" та розміщено фото ОСОБА_1 , за яким можна ідентифікувати особу, якої стосується інформація, а саме Позивача.

Так, у публікаціях, які розмістила відповідачка йдеться мова про те, що: « ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , працівник ОВС міста Дніпро, жетон НОМЕР_1 . Де зараз та яку саме посаду займає, я точно не знаю. Попереднє керівництво за його останнім місцем роботи, інформації не надає, спілкуватися стосовно нього відмовляється. Дана особа. ОСОБА_1 , використовує свої зв`язки в правоохоронних органах, перетворив моє життя та моєї доньки у суцільний терор, психо - емоційне насилля. Це мій колишній чоловік, вірніше ми зараз в процесі розлучення, який щоденно викликає екіпажі патрульної поліції за нашим місцем проживання з донькою, чудово знає де саме ми перебуваємо. Своїми діями він вчиняє психологічний тиск, свавілля, психо - емоційний стрес, терор по відношенню до своєї малолітньої доньки та мене. Дитина панічно боїться патрульних екіпажей та працівників ОВС, які прибувають, після хибних, неправдивих викликів даної особи. ОСОБА_1 , знаючи всі мої контакти та місце перебування, керуючись своїми службовими повноваженнями, зв`язками, друзями - колегами, керівництвом яке знає всю цю ситуацію, і просто спостерігає осторонь, даючи йому «зелене світло» на тиск, терор беззахисної жінки та її малолітньої дитини. Останнє місце роботи його: Амур-Нижньодніпровське відділення поліції міста Дніпро. ОСОБА_1 , був притягнутий до відповідальності за ст. 173 КУпАП - насильство в сім`ї, де вчиняв: фізичне, моральне, економічне насильство стосовно мене та малолітньої доньки. Мав заборонний припис. Є винесена постанова Амур - Нижньодніпровським районним судом м. Дніпро. Постійно погрожував вбивством мене, застосуванням вогнепальної зброї фізичною розправою до мене та моїх рідних. Вчиняв відносно мене та малолітньої доньки економічне, фізичне та психологічне насилля постійно і систематично. Зараз вчиняє щоденний тиск, психо - емоційне насилля своїми діями у вигляді щоденних викликів і нацьковування своїх колег, приїздів патрульних екіпажей. Прошу звернути увагу його керівників, де б він не перебував! працював на даний час, а саме: на його адекватність і психічний стан та врівноваженість, так як дії цієї людини, змушують сумніватися в психічній адекватності. ОСОБА_1 , зловживає алкогольними, наркотичними та психотропними речовинами, має доступ до зброї!!!! Зловживає та прикриваєтеся «бронею» від мобілізації та численними знайомими і зв`язками в ОВС!!!!!!! Залиш нас в спокої!!! Ти з дитиною нас залишив без нічого, ти забрав все: житло, автомобілі, все спільно нажити. Ми все починаємо з нуля на новому місці, припини свої зловживання своїми повноваженнями та тримання дитини і мене в терорі, вона боїться як тебе так і будь - яких співробітників ОВС. Геть від нас і з нашого життя!!!!».

Позивач зазначає, що наведені відомості про нього не відповідають дійсності, зачіпають честь, гідність, ділову репутацію в громадській думці і в очах користувачів соціальної мережі «Facebook» та соціальної мережі «ТікТок», оскільки серед них є його знайомі, друзі, родичі, колеги, а також невизначене коло осіб, які могли прочитати образи в його адресу. У нього є певне коло родичів, знайомих, колег, думка яких йому не байдужа. Після публікацій він знаходиться у стані морального пригнічення і дискомфорту.

У результаті протиправних дій відповідачки різко погіршився стан його здоров`я, окрім того, від стресу почалися головні та серцеві болі, що не проходять з часу публікацій. Через дії відповідача страждає не лише він, а й його родина, члени якої постійно переживають за його здоров`я, вони також вимушені виправдовуватися, давати пояснення сусідам і знайомим про те, що викладені в соціальних мережах «Facebook» та «ТікТок» не відповідають дійсності. Моральна атмосфера серед колег, друзів після таких висловлювань відповідача в його бік погіршилась. Розмір його моральної шкоди безмежний, але якщо навести його в грошовому виразі, то він має компенсувати хоча б витрати, пов`язані з відновленням його здоров`я, відпочинком від усього, що сталося з ним.

Крім того, у зв`язку із публікаціями відповідача та особистими неправдивими неодноразовими заявами, відносно нього на роботі проводяться службові розслідування, що викликає у позивача стан моральної пригніченості та занепокоєння, оскільки замість того, щоб виконувати свої службові обов`язки, змушений виправдовуватись та марнувати робочий час на надання пояснень керівництву.

З вини відповідачки порушено його особисті немайнові права, заплямована його честь, гідність та ділова репутація, їй заподіяно моральної шкоди. Через вказані публікації підривається довіра громадян до нього,. як до носія влади, так і до людини в цілому. Внаслідок порушення його особистих немайнових прав йому завдано моральної шкоди в сумі 50000 гривень, які позивач просив стягнути з відповідача. А також визнати поширену відповідачкою інформацію в соціальній мережі «Facebook» на особистій сторінці « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та в соціальній мережі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на особистій сторінці « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідачем було опубліковано інформацію під заголовком " ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зловживає своїми службовим становищем!!!! Читайте опис" - недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 . Зобов`язати ОСОБА_4 протягом десяти днів після набрання чинності рішенням суду спростувати вказану недостовірну інформацію стосовно ОСОБА_1 шляхом розміщення на своїй особистій сторінці в соціальній мережі «Facebook» на особистій сторінці користувача соціальної мережі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та в соціальній мережі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на особистій сторінці користувача « ОСОБА_7 » текст резолютивної частини рішення, а також інформацію, що спростовує статтю в такому ж самому об`ємі та таким же саме видом та розміром шрифту і не видаляти її протягом року з дня набрання законної сили рішенням суду. Вирішити питання щодо стягнення з відповідачки судових витрат.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2024 року було відкрито провадження по даній справі.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, надали пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов, зазначила, що відповідачем визнається факт публікації на власних сторінках у соцмережах спірних публікацій. з 11 серпня 2012 року по 19 листопада 2024 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . З травня 2024 року вона з донькою живе окремо від позивача. Відповідач посилалась на постійні цькування та систематичні спроби застосування фізичного та психологічного насилля відносно не та малолітньої доньки. Неодноразові висловлювання позивача з погрозами вбити її на очах їх спільної дитини. Останньою крапкою у сімейному житті для неї було заподіяння домашнього насилля позивачем відносно неї та їх спільної малолітньої дитини. Наявність факту подання ОСОБА_4 заяви до органу поліції щодо вчинення домашнього насилля вже є беззаперечним підтвердженням відсутності нормальних та стабільно-спокійних відносин із сторони позивача. Повсякчас позивач намагається маніпулювати дитиною та погрожує відповідачу, що відбере у неї доньку, та систематично звертається до органів поліції із заявами про розшук дитини, хоча достовірно знає місце перебування доньки, що згубно впливає на психологічний стан дитини та самої відповідачки. Позивач використовуючи свої службові повноваження, регулярно нацьковує на колишню дружину та дитину екіпажі патрульної поліції, надаючи брехливу та недостовірну інформацію стосовно викрадення дитини матір`ю. Таким чином відповідачу на постійні основі доводиться направляти фотографії дитини до органів поліції та надавати пояснення на хибні виклики позивача. Малолітня донька вже панічно боїться приїзду працівників поліцій та тривожно реагує на людей в формі. ОСОБА_1 звертався до лінії 102 з повідомленням про встановлення місця знаходження його доньки ОСОБА_8 в період з 01.05.2024 року по 27.06.2024 року п`ять разів. ОСОБА_1 до відділення поліції №6 КамРУП ГУНП в Дніпропетровській області, надходило 7 звернень на лінію 102 щодо розшуку дитини та/або викрадення дитини ОСОБА_8 , та 1 письмове звернення щодо розшуку дитини та/або викрадення дитини ОСОБА_8 . Всі звернення були зареєстровані до ЄО ВП №6 КамРУП ГУНП в Дніпропетровській області. Саме тому мати була вимушена звернутися за кваліфікаційною допомогою до психолога, щоб допомогти дитині побороти ці проблеми. Відповідач посилалась на те, що опублікована в соціальних мережах інформація повністю є правдивою, а тому позов задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до наступного.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 64 Конституції України Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Положеннями ст. 34 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на свободу думки й слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, свободу інформації.

Зокрема, у ч. 2 ст. 34 Конституції України закріплене право кожного вільно збирати, зберігати, використовувати й поширювати інформацію усно, письмово або іншим способом на свій вибір. Цей комплекс прав утворює основу правового інституту свободи інформації. Ці права можуть здійснюватися окремо, але без правових гарантій реалізації одного з них інші права, які входять у даний комплекс прав, реалізовувати неможливо.

Важливою гарантією свободи слова є заборона цензури (ст. 15 Конституції України; ст. 2 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», ст. 24 Закону України «Про інформацію», ст. 5 Закону України «Про телебачення і радіомовлення»).

Разом з тим, до нормативно-правових гарантій свободи слова можна віднести законодавче закріплення таких принципів інформаційних відносин як: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя (ст. 2 Закону України «Про інформацію») та ін.

Згідно з ч. 3 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Частиною 1 ст. 201 Цивільного кодексу України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, зокрема, є честь, гідність і ділова репутація особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 302 ЦК України, фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі №761/6866/16-ц.

Частиною 1 статті 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням.

За загальним розумінням оціночним судженням є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Lingens v. Austria» зазначено, що суду необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання ні. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції. У даній справі ЄСПЛ вказав, що «суд повинен нагадати, що свобода вираження поглядів гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» або тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості і широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе».

Так, фактичне твердження це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт сам по собі є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Яскравим прикладом фактичного твердження є така конструкція: « ОСОБА_35 вкрав сто тисяч гривень, які були виділені з бюджету міста М. на ремонт доріг» - це твердження про факт (фактичне твердження); «Виглядає так, що депутат К. може бути пов`язаний із розкраданням ста тисяч гривень, виділених з бюджету міста М. на ремонт доріг» - оціночне судження.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Пунктом 19 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Судом проаналізовано публікації відповідача, які розміщені нею на своїй персональній сторінці в соціальній мережі «Фейсбук» на особистій сторінці «NataLi Shvidka» та у соціальній мережі TikTok на особистій сторінці « ОСОБА_7 ».

Публікації, які розміщені ОСОБА_4 , не супроводжуються застосуванням таких мовних оборотів як «вважається», «видається», «виглядає так, що», «може бути пов`язаний», «наводить на думку» і т.д. ОСОБА_4 стверджує про факти морального та фізичного насилля позивача над нею та їх спільною дитиною, ухилення відповідача від мобілізації, неправомірні виклики позивачем поліції, зловживання ним алкогольними, наркотичними та психотропними речовинами.

Спірні публікації містять чітку і конкретну інформацію, тому її можна витлумачити як таку, що містить фактичні дані, оскільки вона містить твердження про порушення позивачем чинного законодавства чи моральних принципів суспільства.

Отже, спірні публікації містять фактичні відомості, фактичні твердження та конкретні звинувачення у вчиненні позивачем конкретних кримінальних правопорушень.

Даючи оцінку кожному судженню, в ході розгляду справи судом встановлено, що інформація поширена щодо ОСОБА_1 відповідачем має недостовірний характер, оскільки повідомляє третім особам про порушення ним законодавства України, а саме вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, проте постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.07.2024 року по справі №199/3932/24 постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - скасовано, провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Отже поширена інформація є недостовірною, такою, що не відповідає дійсності.

Інформація щодо ухилення відповідача від мобілізації також не відповідає дійсності, оскільки відповідно до ГУНП в Дніпропетровській області від 10.01.2025 року, капітан поліції ОСОБА_1 проходить службу в ГУНП в Дніпропетровській області на посаді інспектора відділення озброєння полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Наказом ГУНП від 30.12.202 року № 2720 дск, у період з 31 грудня 2024 року до теперішнього часу у відрядженні в Донецькій області.

Докази зловживання ОСОБА_1 алкогольними, наркотичними та психотропними речовинами в матеріалах справи відсутні.

Щодо посилань ОСОБА_4 на незаконні виклики позивачем поліції, нацьковування своїх колег, приїздів патрульних екіпажей. Відповідно до висновку за результатами службового розслідування за відомостями, викладеними в заяві ОСОБА_9 щодо можливого допущення порушень службової дисципліни інспектором відділення озброєння полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький), капітаном поліції ОСОБА_1 від 30.09.2024 року, ОСОБА_1 звертався 02.06.2024 року, 21.06.2024 року, 23.06.2024 року, 26.06.2024 року, 30.06.2024 року, 02.07.2024 року, 06.07.2024 року, 14.07.2024 року до ВП № 6 Кам`янського РУП з приводу встановлення місця перебування його доньки, чинення відповідачкою перешкод у спілкуванні з нею. 14.07.2024 року з повідомленням про вчинення домашнього насильства відносно доньки ОСОБА_8 його колишньою дружиною, яке виражається в образах та звинуваченнях батька, тобто його. Однак даючи оцінку даним звернення, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 , які виразились у зверненні до поліції, будь-якого порушення ним чинного законодавства або прав чи інтересів ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 , визнання недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права позивача інформацію, поширену ОСОБА_4 на власних сторінка в соціальній мережі «Фейсбук» та у TikTok, та встановлення обов`язку ОСОБА_4 спростовувати зазначену інформацію шляхом розміщення тексту спростування вказаної інформації та резолютивної частини даного рішення суду в частині визнання вищевказаної інформації недостовірною на власних сторінках ОСОБА_10 в соціальних мережах ««Facebook» та «TikTok».

Що стосується вимог про стягнення з відповідачки моральної шкоду в розмірі 50000 грн.

Відповідно до ст.23 ЦПК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України №4від 31березня 1995року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п.9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з того, що позивач зазнав душевних страждань, зумовлених діями відповідачки ОСОБА_4 , що призвели до необхідності відновлення позивачем своєї репутації в суспільстві. Разом із тим при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховуються вимоги розумності і справедливості. Тому суд вважає, що відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн. є достатньою та справедливою компенсацією позивачу і відповідає принципу розумності та справедливості з огляду на конкретні обставини даної справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 4360,32 грн.

На підставі ст. ст.23, 277, 1167, ЦК України, ст.ст. 12,13,141,263-265 ЦПК України ,суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди,- задовольнити частково.

Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права, поширену ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 інформацію із заголовком «Максимальний розголос. Працівник ОВС м. Дніпро, який зловживає своїм службовим становищем!!!! Читайте опис» в соціальній мережі «Facebook» на особистій сторінці « ІНФОРМАЦІЯ_1 » наступного змісту « ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , працівник ОВС міста Дніпро, жетон НОМЕР_1 . Де зараз та яку саме посаду займає, я точно не знаю. Попереднє керівництво за його останнім місцем роботи, інформаціі не надає, спілкуватись стосовно нього відмовляється. Дана особа, ОСОБА_1 , використовує свої зв`язки в правоохоронних органах, перетворив моє життя та моєї доньки у суцільний терор, психо-емоційне насилля. Це мій колишній чоловік, вірніше ми зараз в процесі розлучення, який щоденно викликає екіпажі патрульної поліції за нашим місцем проживання з донькою, чудово знає де саме ми перебуваємо. Своїми діями він вчиняє психологічний тиск, свавілля, психо-емоційнмй стрес, терор по відношенню до своєї малолітньої доньки та мене. Дитина панічно боїться патрульних екіпажей та працівників ОВС, які прибувають, після хибних, непрпвливих викликів даної особи. ОСОБА_1 , знаючи всі моі контакти та місце перебування, керуючись своїми слкжбовими повноваженнями, зв`язками, друзями-колегами, керівництвом яке знає всю цю ситуацію, і просто спостерігає осторонь, даючи йому «зелене світло» на тиск, терор беззахисної жінки та її малолітньої дитини. Останнє місце роботи його: Амур-Нижньодніпровське відділення поліції міста Дніпро. ОСОБА_1 , був притягнутий до відповідальності за ст. 173КУпАП насильство в сім`ї, де вчиняв: фізичне, моральне, економічне насильство стосовно мене та малолітньої доньки. Мав заборонний припис. Є винесена постанова Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпро. Постійно погрожував вбивством мене, застосуванням вогнепальної зброї, фізичною розправою до мене та моїх рідних. Вчиняв відносно мене та малолітньої доньки економічне, фізичне та психологічне насилля постійно і систематично. Зараз вчиняє щоденний тиск, психо-емоційне насилля своїми діями у вигляді щоденних викликів і нацьковування своіх колег, приїздів патрульних екіпажей. Прошу звернути увагу його керівників, де б він не перебуваві процював на даний час, а саме: на його адекватність і психічний стан та врівноваженість, так як діі цієї людини, змушують сумніватися в психічній адекватності. ОСОБА_1 , зловживає алкогольними, наркотичними та психотропними речовинами, має доступ до зброї!!!! Зловживає та прикривається «бронею» від мобілізації та численними знайомствами і зв`язками в ОВС!!!!!! Залиш нас в спокої!!! Ти з дитиною нас залишив без нічого, ти забрав все: житло, автомобілі, все спільно нажите. Ми все починаємо з нуля на новому місці, припини свої зловживання своїми повноваженнями та тримання дитини і мене в терорі, вона боїться як тебе так і будь-яких співробітників ОВС. Геть від нас і з нашого життя!!!!», а також інформацію в соціальній мережі «TikTok» на особистій сторінці « ОСОБА_7 » наступного змісту « ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , працівник ОВС міста Дніпро, жетон НОМЕР_1 . Де зараз та яку саме посаду займає, я точно не знаю. Попереднє керівництво за його останнім місцем роботи, інформаціі не надає, спілкуватись стосовно нього відмовляється. Дана особа, ОСОБА_1 , використовує свої зв`язки в правоохоронних органах, перетворив моє життя та моєї доньки у суцільний терор, психо-емоційне насилля. Це мій колишній чоловік, вірніше ми зараз в процесі розлучення, який щоденно викликає екіпажі патрульної поліції за нашим місцем проживання з донькою, чудово знає де саме ми перебуваємо. Своїми діями він вчиняє психологічний тиск, свавілля, психо-емоційнмй стрес, терор по відношенню до своєї малолітньої доньки та мене. Дитина панічно боїться патрульних екіпажей та працівників ОВС, які прибувають, після хибних, непрпвливих викликів даної особи. ОСОБА_1 , знаючи всі моі контакти та місце перебування, керуючись своїми слкжбовими повноваженнями, зв`язками, друзями-колегами, керівництвом яке знає всю цю ситуацію, і просто спостерігає осторонь, даючи йому «зелене світло» на тиск, терор беззахисної жінки та її малолітньої дитини. Останнє місце роботи його: Амур-Нижньодніпровське відділення поліції міста Дніпро. ОСОБА_1 , був притягнутий до відповідальності за ст. 173КУпАП насильство в сім`ї, де вчиняв: фізичне, моральне, економічне насильство стосовно мене та малолітньої доньки. Мав заборонний припис. Є винесена постанова Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпро. Постійно погрожував вбивством мене, застосуванням вогнепальної зброї, фізичною розправою до мене та моїх рідних. Зараз вчиняє щоденний тиск, психо-емоційне насилля своїми діями у вигляді щоденних викликів і нацьковування своіх колег, приїздів патрульних екіпажей. Прошу звернути увагу його керівників, де б він не перебуваві процював на даний час, а саме: на його адекватність і психічний стан та врівноваженість, так як діі цієї людини, змушують сумніватися в психічній адекватності. ОСОБА_1 , зловживає алкогольними, наркотичними та психотропними речовинами, має доступ до зброї!!!! Зловживає та прикривається «бронею» від мобілізації та численними знайомствами і зв`язками в ОВС!!!!!!»

Зобов`язати ОСОБА_4 протягом десяти днів з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену нею в публікаціях в соціальній мережі «Facebook» на особистій сторінці « ІНФОРМАЦІЯ_1 » наступного змісту « ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , працівник ОВС міста Дніпро, жетон НОМЕР_1 . Де зараз та яку саме посаду займає, я точно не знаю. Попереднє керівництво за його останнім місцем роботи, інформаціі не надає, спілкуватись стосовно нього відмовляється. Дана особа, ОСОБА_1 , використовує свої зв`язки в правоохоронних органах, перетворив моє життя та моєї доньки у суцільний терор, психо-емоційне насилля. Це мій колишній чоловік, вірніше ми зараз в процесі розлучення, який щоденно викликає екіпажі патрульної поліції за нашим місцем проживання з донькою, чудово знає де саме ми перебуваємо. Своїми діями він вчиняє психологічний тиск, свавілля, психо-емоційнмй стрес, терор по відношенню до своєї малолітньої доньки та мене. Дитина панічно боїться патрульних екіпажей та працівників ОВС, які прибувають, після хибних, непрпвливих викликів даної особи. ОСОБА_1 , знаючи всі моі контакти та місце перебування, керуючись своїми слкжбовими повноваженнями, зв`язками, друзями-колегами, керівництвом яке знає всю цю ситуацію, і просто спостерігає осторонь, даючи йому «зелене світло» на тиск, терор беззахисної жінки та її малолітньої дитини. Останнє місце роботи його: Амур-Нижньодніпровське відділення поліції міста Дніпро. ОСОБА_1 , був притягнутий до відповідальності за ст. 173КУпАП насильство в сім`ї, де вчиняв: фізичне, моральне, економічне насильство стосовно мене та малолітньої доньки. Мав заборонний припис. Є винесена постанова Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпро. Постійно погрожував вбивством мене, застосуванням вогнепальної зброї, фізичною розправою до мене та моїх рідних. Вчиняв відносно мене та малолітньої доньки економічне, фізичне та психологічне насилля постійно і систематично. Зараз вчиняє щоденний тиск, психо-емоційне насилля своїми діями у вигляді щоденних викликів і нацьковування своїх колег, приїздів патрульних екіпажей. Прошу звернути увагу його керівників, де б він не перебуваві процював на даний час, а саме: на його адекватність і психічний стан та врівноваженість, так як діі цієї людини, змушують сумніватися в психічній адекватності. ОСОБА_1 , зловживає алкогольними, наркотичними та психотропними речовинами, має доступ до зброї!!!! Зловживає та прикривається «бронею» від мобілізації та численними знайомствами і зв`язками в ОВС!!!!!! Залиш нас в спокої!!! Ти з дитиною нас залишив без нічого, ти забрав все: житло, автомобілі, все спільно нажите. Ми все починаємо з нуля на новому місці, припини свої зловживання своїми повноваженнями та тримання дитини і мене в терорі, вона боїться як тебе так і будь-яких співробітників ОВС. Геть від нас і з нашого життя!!!!», а також інформацію в соціальній мережі «TikTok» на особистій сторінці « ОСОБА_7 » наступного змісту « ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , працівник ОВС міста Дніпро, жетон НОМЕР_1 . Де зараз та яку саме посаду займає, я точно не знаю. Попереднє керівництво за його останнім місцем роботи, інформаціі не надає, спілкуватись стосовно нього відмовляється. Дана особа, ОСОБА_1 , використовує свої зв`язки в правоохоронних органах, перетворив моє життя та моєї доньки у суцільний терор, психо-емоційне насилля. Це мій колишній чоловік, вірніше ми зараз в процесі розлучення, який щоденно викликає екіпажі патрульної поліції за нашим місцем проживання з донькою, чудово знає де саме ми перебуваємо. Своїми діями він вчиняє психологічний тиск, свавілля, психо-емоційнмй стрес, терор по відношенню до своєї малолітньої доньки та мене. Дитина панічно боїться патрульних екіпажей та працівників ОВС, які прибувають, після хибних, непрпвливих викликів даної особи. ОСОБА_1 , знаючи всі моі контакти та місце перебування, керуючись своїми слкжбовими повноваженнями, зв`язками, друзями-колегами, керівництвом яке знає всю цю ситуацію, і просто спостерігає осторонь, даючи йому «зелене світло» на тиск, терор беззахисної жінки та її малолітньої дитини. Останнє місце роботи його: Амур-Нижньодніпровське відділення поліції міста Дніпро. ОСОБА_1 , був притягнутий до відповідальності за ст. 173КУпАП насильство в сім`ї, де вчиняв: фізичне, моральне, економічне насильство стосовно мене та малолітньої доньки. Мав заборонний припис. Є винесена постанова Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпро. Постійно погрожував вбивством мене, застосуванням вогнепальної зброї, фізичною розправою до мене та моїх рідних. Зараз вчиняє щоденний тиск, психо-емоційне насилля своїми діями у вигляді щоденних викликів і нацьковування своіх колег, приїздів патрульних екіпажей. Прошу звернути увагу його керівників, де б він не перебуваві процював на даний час, а саме: на його адекватність і психічний стан та врівноваженість, так як діі цієї людини, змушують сумніватися в психічній адекватності. ОСОБА_1 , зловживає алкогольними, наркотичними та психотропними речовинами, має доступ до зброї!!!! Зловживає та прикривається «бронею» від мобілізації та численними знайомствами і зв`язками в ОВС!!!!!!» шляхом розміщення тексту спростування вказаної інформації та резолютивної частини даного рішення суду в частині визнання вищевказаної інформації недостовірною на власних сторінках ОСОБА_10 в соціальних мережах ««Facebook» та «TikTok».

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 4360,32 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 26 травня 2025 року.

Суддя Руденко В.В.