Справа № 203/1481/25
Провадження № 2-к/0203/2/2025
УХВАЛА

14 березня 2025 року у місті Дніпрі Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієва Ф.М., вивчивши матеріали клопотання Естонського суду, направлене Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання та надання дозволу на виконання рішення Естонського суду від 03.08.2021 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2025 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання Естонського суду, направлене Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання та виконання на території України рішення Естонського суду від 03.08.2021 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2025 року цивільну справу №203/1481/25, провадження №2-к/0203/2/2025, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана судді канцелярією суду та прийнята до розгляду - 14.03.2025 року.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що його слід направити для розгляду за належною територіальною підсудністю до Харківського районного суду Харківської області, виходячи з таких підстав.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, даних у п. 17 Постанови Пленуму від 24.12.1999 року №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорення батьківства; позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу; встановлення фактів, що мають юридичне значення: усиновлення: визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 465 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Положеннями ч. 1 ст. 464 ЦПК України визначено, що питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Як видно з відповіді №1199476 від 14.03.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 21.09.2004 року, що відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Харківського районного суду Харківської області.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Суд, враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ОСОБА_2 (боржника), не відноситься до території Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, доходить висновку, що клопотання необхідно передати за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області на підставі ч. 1 ст. 464 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 187, 259, 261, 268, 353-355, 464, 465 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Цивільну справу за клопотанням Естонського суду, направлене Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання та надання дозволу на виконання рішення Естонського суду від 03.08.2021 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 - передати за територіальною підсудністю до Харківського районного суду Харківської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва