Справа № 214/4626/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С. І., розглянувши питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області, третя особа: ОСОБА_2

про визнання порушення прав, заборону вчиняти дії,

В С Т А Н О В И В:

У провадження Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про визнання порушенням Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Полтавської області права позивача на приватне (особисте) життя; заборону Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури Полтавської області використовувати в будь-якій формі, в будь-який спосіб, використовувати наступні документи які були додані до скарги судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_3 про дисциплінарний проступок адвоката Криворучко Л.С., які містять конфіденційну інформацію про ОСОБА_1 : заява про усунення недоліків від 12.10.2024; копія позовної заяви від 12.10.2024; заява про негайне постановлення судового рішення від 26.12.2024; договір про надання правничої допомоги від 08.10.2024; заява про відвід від 15.01.2025; скарга про дисциплінарний проступок судді від 14.01.2025.

Дослідивши подану позовну заяву, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 та абзацом другим пункту 2 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

За правилами визначення юрисдикції адміністративних судів, закріплених статтею 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Закон України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

Згідно із статтею 1 Закону № 5076-VI адвокатське самоврядування - гарантоване державою право адвокатів самостійно вирішувати питання організації та діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 5 цього Закону передбачено, що адвокатура є незалежною від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб. Держава створює належні умови для діяльності адвокатури та забезпечує дотримання гарантій адвокатської діяльності

На підставі статті 18 Закону № 5076-VI адвокати мають право створювати в установленому законом порядку місцеві, всеукраїнські і міжнародні об`єднання.

Відповідно до статті 43 Закону № 5076-VI адвокатське самоврядування ґрунтується на принципах виборності, гласності, обов`язковості для виконання адвокатами рішень органів адвокатського самоврядування, підзвітності, заборони втручання органів адвокатського самоврядування у професійну діяльність адвоката.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 5076-VI передбачено, що адвокатське самоврядування здійснюється через діяльність (…) кваліфікаційно-дисциплінарні комісій адвокатури (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя).

Так, позивачем у позовній заяві наведено доводи про те, що Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Полтавської області порушує його права, використовуючи його персональні дані у процедурі про притягнення до дисциплінарної відповідальності його представника у іншій справі адвоката Криворучко Л. С.

Відповідач наділений владними управлінськими функціями додо притягнення адвоката Криворучко Л. С. до дисциплінарної відповідальності та у цій процедурі використовуються в тому числі особисті дані його довірителя Карповича О. П., що на думку останнього порушує його права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі №160/109/19 констатовано, що коли виникає спір із правовідносин, у яких адвокатура, як особлива формація реалізує надані їй правомочності в означеному сенсі, а саме: у разі обмеження права особи на заняття адвокатською діяльністю або прийняття рішення про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю, оскарження рішення про накладення дисциплінарного стягнення, інші подібні за суттю і значенням дії, зокрема й щодо делегованих державою владних повноважень, то такий спір за наявності для цього підстав може підпадати під ознаки публічно-правового, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ч. 5 ст. 186 ЦПК України, суд роз`яснює позивачу його право на судовий захист у порядку адміністративногосудочинства шляхом звернення, з дотриманням територіальної підсудності, з позовом до окружного адміністративного суду.

Отже, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склались між ними, вважаю, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та має бути вирішений адміністративним судом.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 2, 4, 12 44, 258-261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання порушення прав, заборону вчиняти дії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання та підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Сіденко С.І.