№ справи687/334/25
№2/687/251/2025
26 травня 2025 року селище Чемерівці Чемеровецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого - судді Борсука В.О., розглянув цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просить суд стягнути кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі.
15.04.2025 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.
Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку у відмові у позові з наступних підстав:
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Судом встановлено, що 05.04.2023 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву, за змістом якого остання визнала, що ця анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають укладений між сторонами договір про надання банківських послуг, відповідно до умов якого, останній відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 .
На підтвердження вказаних обставин представник АТ «Універсал Банк» надав суду: анкету-заяву від 05.04.2023 року, витяг з Умов і Правил надання банківських послуг та розрахунок заборгованості станом на 03.02.2025 року.
Однак, в підписаній ОСОБА_1 анкеті-заяві не зазначена сума кредиту, а матеріали справи не містять доказів щодо самого розміру кредиту, погодженого між сторонами, відсутні дані як щодо розміру кредитного ліміту, так і відсутні докази фактичного отриманого кредиту відповідачем.
Надані позивачем умови і правилами обслуговування фізичних осіб, тарифи визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентну ставку, строк кредитування, порядок повернення кредиту, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін.
Проте вказані документи не підписані відповідачем, в тому числі і за допомогою електронного підпису, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розуміла відповідач, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.
Наданий АТ «Універсал Банк» в обґрунтування заявлених позовних вимог паспорт споживчого кредиту, який є додатком до Умов обслуговування фізичних осіб, не підписаний споживачем.
Крім того, у Паспорті споживчого кредиту «Чорної картки monobank» (п. 7) зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної у цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів.
Зазначений документ містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Таку інформацію Банк надає споживачам фінансових послуг відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».
Отже, за таких обставин, відсутні підстави вважати, що відповідач була ознайомлена саме з наданими до позовної заяви Умовами і правилами обслуговування, Паспортом споживчого кредиту.
Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані ОСОБА_1 умови та правила надання банківських послуг надані позивачем документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Крім того, відсутні докази на підтвердження видачі відповідачу кредитної картки, строку її дії, відкриття рахунку, надання Банком та отримання відповідачем кредиту, його розміру, доказів належності вказаного в позовній заяві поточного рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , перерахування на належний відповідачу картковий рахунок кредитних коштів.
Суд зазначає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості сам по собі не є належним та достатнім доказом з огляду на вимоги ч.1 ст.77 ЦПК України, оскільки відповідний розрахунок не містить посилань на картковий чи інший банківський рахунок, яким користувалася відповідач, а також не свідчить про наявність заборгованості у розмірі зазначеному у розрахунку та не підтверджує здійснення відповідачкою фінансових операцій.
При цьому, суд також зауважує, що належними доказами, які підтверджують отримання кредитних коштів, їх погашення, наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розміру, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (постанова Верховного Суду від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц).
Разом з тим, пунктом 59 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри як особові рахунки та виписки з них. Відповідно до пункту 62 Положення, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Згідно з пунктом 63 Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.
Такий висновок узгоджується з постановами Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц, від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц.
Однак, вказаний доказ - виписка про рух коштів не був наданий позивачем АТ «Універсал Банк» до суду.
З урахуванням того, що на підтвердження позовних вимог позивач не надав належних та допустимих доказів, в тому числі, виписки з особового рахунку відповідача, суд дійшов висновку, що факт укладення між АТ «Універсал Банк» і ОСОБА_1 кредитного договору на умовах, про які вказує Банк у позовній заяві, а також невиконання останньою зобов`язання за цим договором та виникнення заборгованості в заявленому позивачем розмірі, не доведені, а тому відсутні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.
Керуючись ст. ст. 526, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 .
Суддя Борсук В.О.