ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Номер провадження 22-ц/818/1397/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді (судді-доповідача) Мальованого Ю.М.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2024 року в складі судді Мельникової І.Д. по справі № 643/12008/24 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 12 травня 2022 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» (A-Банк) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. 12 травня 2022 року відповідачем підписано анкету-заяву і запевнення клієнта до договору надання банківських послуг, на підставі яких йому відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 27 вересня 2024 року складає 12 979,78 грн, з яких: 9992,20 грн заборгованість за кредитом, 2987,58 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 12 травня 2022 року в розмірі 12 979,78 грн станом на 27 вересня 2024 року, а також 3028,00 грн судового збору.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2024 року в задоволенні позову АТ «Акцент-Банк» - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що банком не надано належним чином підписаного кредитного договору, виписки з рахунку відповідача, яка б підтверджувала видачу кредитних коштів і фактичне користування ними та порушення зобов`язань з їх повернення, тому підстави для стягнення з відповідача заборгованості на користь банку відсутні.

На вказане судове рішення засобами поштового зв`язку 11 грудня 2024 року АТ «Акцент-Банк» до суду апеляційної інстанції подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті банку. ОСОБА_1 користувався кредитом, тобто погодився на умови договору, і повинен сплачувати проценти. Відповідач за допомогою електронного підпису підписав анкету-заяву, в якій чітко погоджена процентна ставка. Свою згоду на використання електронного підпису відповідач надав в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку. Крім того, відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту. Правильність розрахунку заборгованості підтверджується випискою, яку позивач надавав до суду.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2024 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12 травня 2022 року ОСОБА_1 підписав у електронній формі Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» та підтвердив, що дана анкета-заява разом з паспортом споживчого кредиту та Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням https://a-bank.com.ua, між ним та АТ «А-Банк» становлять договір про надання банківських послуг (а.с. 9).

В анкеті-заяві ОСОБА_1 просив встановити кредитний ліміт по рахунку на суму, зазначену у мобільному додатку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4% на місяць з першого дня користування кредитом.

ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Погодився з тим, що невід`ємною частиною Анкети-заяви є Запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг, з підписанням якого договір набуває чинність.

12 травня 2022 року о 13:11:26 ОСОБА_1 підписано простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком Запевнення Клієнта до Договору надання банківських послуг, яким, зокрема, він підтвердив отримання примірника договору, своє ознайомлення та згоду з умовами договору, згідно з яким буде здійснюватися відкриття, обслуговування його рахунків, отримання споживчого кредиту відповідно до Тарифів, які розміщуються на веб сайті банку; факт укладення ним договору і зобов`язався виконувати його умови (а.с. 14 зворот - 15).

Також 12 травня 2022 року електронним підписом ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», в якому викладені умови кредитування. Зокрема, тип кредиту поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання, сума/ліміт кредиту до 200 000,00 грн (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит), мета отримання кредиту на споживчі потреби, строк кредитування (строк дії кредитної лінії) 240 місяців з правом автоматичного продовження; пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%; базова процентна ставка 40,8% на рік. При невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8% у місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості (а.с. 10-11).

Інформація, викладена у паспорті, зберігає чинність та є актуальною до 16 травня 2022 року (а.с. 11).

Згідно з довідкою за картами, доданою до позову, відповідачу було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано наступні картки: № НОМЕР_2 строком дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_3 строком дії до вересня 2028 року, № НОМЕР_4 строком дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_5 строком дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_6 строком дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_7 строком дії до грудня 2031 року (а.с. 12 зворот).

З довідки за лімітами, виданої АТ «А-Банк», вбачається, що з 12 травня 2022 року до 11 вересня 2023 року кредитний ліміт ОСОБА_1 становив 0 грн. 11 вересня 2023 року ОСОБА_1 встановлено суму кредитного ліміту в розмірі 5000,00 грн, 11 грудня 2023 року збільшено до 10 000,00 грн, станом на 13 грудня 2023 року кредитний ліміт складав 10 000,00 грн (а.с. 13 зворот).

З наданого банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 12 травня 2022 року вбачається, що станом на 27 вересня 2024 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 12 979,78 грн, з яких 9992,20 грн - заборгованість за кредитом, 2978,58 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с. 6-8).

Крім того, банк надав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-банк» (а.с. 16 зворот -23), Тарифи по картці «Зелена» (а.с. 23 зворот-24), які відповідачем не підписані.

За змістом статті 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір відсотків та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована відсоткова ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої відсоткової ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої відсоткової ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму, відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» та Запевнення Клієнта до Договору надання банківських послуг підписані ОСОБА_1 в електронній формі за допомогою електронного підпису із засвідченням генерації ключової пари УЕП з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, а також простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком.

За таких умов, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано підписаного кредитного договору.

Разом з тим, зазначене не вплинуло на правильність висновків суду щодо відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Дійсно, у пункті 2 заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» зазначено розмір процентної ставки (3,4%), що буде нараховуватися у разі виходу з пільгового періоду.

Однак, позивачем не надано до матеріалів справи доказів видачі відповідачу кредиту і користування ним кредитними коштами, а саме виписки по рахунку ОСОБА_1 , в якій містилась би повна інформація про отримання кредитних коштів, їх витрати, рух коштів, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованості тощо.

Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 серпня 2023 року у справі № 206/3009/15 (провадження № 61-5576св23) та ін.

Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В силу принципу змагальності сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається, на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст.13 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст.13 ЦПК України).

Оскільки в матеріалах справи відсутня заява відповідача про визнання позову, і оскільки саме на позивача в силу положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України покладається доведення обставин, на які він посилається на підтвердження своїх вимог, відтак неподання ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву та заперечень проти викладених позивачем обставин, зустрічних доказів саме по собі не свідчить про визнання ним обставин, на які посилається позивач, або наявність підстав для визнання судом цих обставин встановленими.

Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема виписки з рахунку, є підставою для вмотивованого висновку суду про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, адже зазначені позивачем обставини ґрунтуються на припущеннях.

Розрахунок заборгованості, на який посилався позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, а отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація, зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає банк.

До того ж, з наданого розрахунку вбачається, що заборгованість за кредитом складає 12 979,78 грн, при цьому при нарахуванні процентів з 13 грудня 2023 року банком збільшено розмір процентної ставки з 40,8% до 44,4%. Однак такий розмір процентної ставки не відповідає розміру, погодженому сторонами в заяві від 12 травня 2022 року. Отже, розмір відсоткової ставки, визначений у договорі, в односторонньому порядку змінено банком.

Посилання АТ «А-Банк» на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», які розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms, як невід`ємні частини спірного договору, не можуть бути взяті до уваги, оскільки не підтверджують видачу кредитних коштів і користування ними.

Крім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк», а також те, що вказані документи на момент підписання заяви взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, і саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умовита правила споживчого кредитування. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», надані Банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вищезазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17-ц від 03 липня 2019 року.

Також й ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, провадження № 61-14545сво20.

До того ж, наведена у паспорті інформація зберігає чинність та є актуальною лише до 12 травня 2022 року. Більш того, зі змісту паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Надані позивачем довідки за картами та за лімітами також не свідчать про наявність підстав для задоволення позову та не доводять факту отримання кредитних коштів на підставі заяви від 12 травня 2022 року.

Доводи апеляційної скарги АТ «Акцент-Банк» про те, що банком надано достатньо доказів на підтвердження позову, є безпідставними, оскільки належних доказів отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними до суду першої інстанцій не надано, що є невиконанням ним процесуальних обов`язків, передбачених вимогами статей 12, 81 ЦПК України.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційну скаргу АТ «Акцент-Банк» необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судового збору, понесеного у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, а також у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 23 травня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова