Справа № 489/7086/24
Провадження № 2/489/359/25
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Морозова В.Ю., який приймає участь у розгляді справи в режимі відеоконференції,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та факту про перебування на утриманні загиблого,

встановив:

У вересні 2024 року позивач ОСОБА_1 через своїх представників адвокатів Рясного В.Д. і Морозова В.Ю. звернулась до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 в період з липня 2019 року по серпень 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивувала тим, що з липня 2019 року по 03.08.2024 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . В процесі спільного проживання ними велось спільне господарство, вони мали один бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 загинув під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України внаслідок отриманих травм. На підтвердження викладеного свідчить свідоцтво про смерть останнього та сповіщення, яке надійшло на адресу позивача як цивільної дружини від командира військової частини НОМЕР_1 . Після загибелі ОСОБА_4 у позивача виникла необхідність набуття статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця, оскільки такий статус надасть їй право отримати компенсацію у вигляді одноразової допомоги. При зверненні до уповноважених органів з метою отримання такої допомоги ОСОБА_1 було роз`яснено, що на теперішній час вона не має права на її отримання та може набути такого права на підставі рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Посилаючись на вищевикладені обставини, ОСОБА_1 звернулась із даним позовом до суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.09.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, та зокрема подання уточненої її редакції, де в якості відповідачів визначено батьків померлого - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.10.2024 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні; витребувано у Другої миколаївської державної нотаріальної контори витяг зі спадкового реєстру після смерті ОСОБА_4 ; ухвалено проводити судові засідання по справі за участі представників позивача Морозова В.Ю. та/або Рясного В.Д. в режимі відеоконференції.

Витребувані матеріали надійшли на адресу суду 22.10.2024.

17.02.2025 від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про виклик свідків - відповідачів у справі, та уточнення другого пункту позовної заяви. Зокрема просила про становлення факту проживання однією сім`єю позивача з ОСОБА_4 в період з липня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 у за адресою: АДРЕСА_1 та встановлення факту перебування позивача на утриманні ОСОБА_4 .

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.02.2025 суд прийняв до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 в редакції від 17.02.2025; закрив підготовче провадження у справі та призначив її до розгляду по суті; ухвалив допитати в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Морозов В.Ю. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Також у судових засіданнях просили долучити до матеріалів справи докази, протокольно вказані клопотання було задоволено.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які не заперечували проти допиту їх в якості свідків та були допитані такими, в судовому засіданні 17.04.2025 позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти задоволення позову. Підтвердили факт перебування позивача з їх загиблим сином ОСОБА_4 у фактичних шлюбних відносинах з 2019 року. Також повідомили суду, що у їх загиблого сина є син від першого шлюбу - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який також неодноразово був з позивачем та своїм батьком в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , разом проводив час з позивачем та її сином ОСОБА_8 .

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, від нього 16.04.2025 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якості свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Миколаєва від 04.01.2024 № 2024/000088221 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 63).

З пояснень позивача ОСОБА_1 та змісту позовної заяви вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , в період з липня 2019 року по 03.08.2024 вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом з ОСОБА_4 , з яким вела спільне господарство, мала спільний бюджет, була пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки.

У відповідності до виписки по картці ОСОБА_1 в АТ «Універсал Банк» ОСОБА_4 здійснював переказ грошових коштів на її рахунок, а саме: в листопаді 2023 року - 36 000,00 грн.; в грудні 2023 року - 65 000,00 грн., в січні 2024 року - 99 000,00 грн. (а.с. 60).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був призваний на військову службу по мобілізації 11.08.2023.

Відповідно до свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер (а.с. 61).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть від 06.08.2024 та довідки про причину смерті від 06.08.2024 № 3562м/2146дон причиною смерті ОСОБА_4 встановлено: вибухова травма внаслідок військових дій (а.с. 56).

04.08.2024 за вих. № 690/11539 Військовою частиною НОМЕР_1 було направлено сповіщення № 297, адресоване начальнику ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно якого висловлено прохання сповістити ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які проживають по АДРЕСА_2 , та ОСОБА_10 , яка проживає по АДРЕСА_1 , про те, що їх син та цивільний чоловік солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , призваний на військову службу по мобілізації, відданий Військовій присязі на вірність Українському народові, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 57).

З метою реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000,00 грн., яка виплачується сім`ям загиблих військовослужбовців та розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позивач ОСОБА_1 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерства оборони України.

У відповідності до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерства оборони України від 16.08.2024 за вих. № 8847 ОСОБА_1 роз`яснено, що відповідно до положень ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до членів сімей загиблих (померлих) осіб - військовослужбовців належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (а.с. 58).

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_8 від 16.08.2024 роз`яснено ОСОБА_1 на її звернення, що: «відповідно до керівних документів Збройних Сил України, п. 17 наказу Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 45 «Про затвердження Порядку умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану» заявник (особи, яка мають право на призначення та отримання ОГД), інших додаткових грошових винагород, що визначаються згідно з пунктами 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану», особи, які мають право на призначення та отримання ОГДповинні звернутись з відповідною заявою до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки і надати відповідні документи згідно з затвердженим переліком. У Вашому випадку право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки), як жінки, з якою загиблий ОСОБА_4 проживав однією сім`єю без перебування у шлюбі, може бути підтверджено за умови, якщо цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили» (а.с. 59).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , батьки загиблого ОСОБА_4 , які були допитані в судовому засіданні 17.04.2025 в якості свідків, пояснили суду, що їх син ОСОБА_4 дійсно проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 за вказаною нею адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим зазначили, що у них є онук, неповнолітній син ОСОБА_4 від першого шлюбу - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також вони зазначили, що їм відомо, що мати їх онука звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтересах неповнолітнього сина загиблого ОСОБА_4 - з метою отримання одноразової грошової допомоги як члена сім`ї загиблого.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні, яке відбулось 17.04.2025, пояснила, що їй було відомо про наявність у її загиблого цивільного чоловіка ОСОБА_4 неповнолітнього сина ОСОБА_7 , він бував у них дома, вони всі разом неодноразово проводили час.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 народився ОСОБА_7 , батьком якого є ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_12 .

Згідно копії рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16.05.2017, яке набрало чинності 29.05.2017, розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , зареєстрований 15.08.2009.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц вказала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Відповідно до частин першої - четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19, від 20 січня 2021 року у справі № 203/2/19).

Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 4 частини третьої статті 376 ЦПК України).

Встановивши, що спірні правовідносини стосуються прав та обов`язків неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який також має право на отримання одноразової грошової допомоги після смерті ОСОБА_4 , однак не залучений до участі у цій справі в якості співвідповідача (через свого законного представника), суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з неналежним суб`єктним складом у справі.

У цьому аспекті суд звертає увагу на те, що позивачу було достеменно відомо про існування вказаної особи (неповнолітнього сина загиблого) та наявність у неї прав на отримання одноразової грошової допомоги, що було нею особисто підтверджено під час розгляду справи, проте його не було залучено нею до участі у справі в якості співвідповідача.

За загальним процесуальним правилом, суд має сприяти залученню до розгляду справи всіх осіб, прав та інтересів яких стосується виниклий спір. При цьому, такі дії суду, носять лише рекомендаційно-роз`яснювальний характер. Визначати відповідача у справі, має право лише позивач. Захист своїх прав та інтересів ці особи реалізують за допомогою широких процесуальних прав і гарантій. Натомість незалучення кого-небудь з них до розгляду справи, як і залучення в неналежному статусі, позбавляє їх цієї можливості.

При цьому, дізнавшись у судовому засіданні по суті спору 17.04.2025, вже після закриття підготовчого судового засідання, від відповідачів про наявність у їх загиблого сина - сина ОСОБА_7 , судом запитано думку сторони позивача щодо його залучення/незалучення до участі у справі у якості відповідача, на що представник позивача Морозов В.Ю. відповів, що вважає, що спірні правовідносини не стосуються його прав, клопотань про повернення до стадії підготовчого судового засідання та його залучення до участі у справі в якості відповідача не заявлено.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Учасники судового процесу та їхні представники, як зазначено у частині першій статті 44 ЦПК України, повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

В контексті забезпечення права особи на доступ до правосуддя, суд звертає увагу на те, що позивач, користуючись належним чином своїми процесуальними правами, з урахуванням наведених вище обставин мала реальну можливість як звернутись із позовом до належних відповідачів (з урахуванням наданих нею пояснень про наявність у неї відомостей про існування неповнолітнього сина у померлого ОСОБА_4 ), так і подати клопотання про залучення в якості співвідповідача у цій справі вказаної особи. Натомість позивачем не залучено до участі у справі неповнолітнього ОСОБА_7 (його законного представника), не заявлено суду будь-яких клопотань про витребування доказів, що нададуть можливість достовірно встановити коло заінтересованих осіб, вважала, що позов заявлено до належних відповідачів.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки без залучення всіх належних відповідачів такі позовні вимоги не можуть бути вирішені. Відповідно в задоволенні позову необхідно відмовити.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено - судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 4,19,141,263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та факту про перебування на утриманні загиблого - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 адреса: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , адреса: АДРЕСА_2 ;

третя особа: Міністерство оборони України, , адреса: м. Київ, просп. Повітряних Сил, 6.

Повний текст рішення складено 23.05.2025.

Суддя Г.А. Микульшина