Справа № 642/8183/24
Провадження № 2/642/231/25
РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2025 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Гримайло А.М., за участю секретаря Антонян А.М., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований 08 липня 2022 року Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району, Харківської області, актовий запис № 145.

В обґрунтування зазначила, що 08 липня 2022 року між ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстровано, про що складено відповідний актовий запис №145.

Від спільного життя з відповідачем маємо малолітню дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка зазначає, що з відповідачем однією сім?єю вони проживали приблизно до початку 2024 року. Протягом останнього року сумісне життя не складалося, відносини поступово погіршувались, вони з дитиною не раз йшли від чоловіка, неодноразово намагалися поновити відносини, проте такого не сталося, між подружжям зникло взаєморозуміння, стали виникати конфліктні ситуації з будь-якої причини.

Така нестабільна психологічно емоційна обстановка в сім?ї негативно впливає на стан позивачки, а також розвиток і виховання малолітнього сина.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02 січня 2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23 січня 2025 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу зупинено, надано сторонам строк для примирення чотири місяці до 23 травня 2025 року.

Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 26 травня 2025 року відновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що попри неодноразові намагання вони з дружиною потягом наданого судом строку так і не примирилися.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначив, що сторони не примирилися, тому просить позовні вимоги задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного.

08 липня 2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклала шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який було зареєстровано Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району, Харківської області, актовий запис № 145. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 08.07.2022 серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу подружжя має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 13.12.2022.

Шлюбні стосунки між подружжям припинені, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Із цією метою судом повно та всебічно з`ясовувано фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховується наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя, вживалися заходів до примирення подружжя.

Судом надавався строк для примирення подружжя, однак вжитий захід себе не виправдав, сторони не примирилися, згоди щодо примирення не дійшли. Позивачка наполягає на задоволенні позову.

Таким чином причини розірвання шлюбу об`єктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них.

Сторони не створили міцної сім`ї, внаслідок відсутності взаєморозуміння, конфліктів, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно ст. 112 СК України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн.

Суду не надано доказів про звільнення відповідача від сплати судового збору.

Керуючись статтями 12, 13, 142, 209, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 112 Сімейного Кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 08 липня 2022 року Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 145 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Гримайло