Справа №442/6763/24
Провадження №2-о/442/95/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді Курус Р.І.

присяжних Гнатіва І.М., Бойка Р.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, за участю заінтересованої особи: виконавчого комітету Меденицької селищної ради Львівської області; особи, щодо якої розглядається справа Гельжинської Марії Михайлівни,

з участю секретаря судового засідання Фіцяк А.А.,

заявника ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), його представника адвоката Партики О.В.,

особи щодо якої розглядається справа ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції), її адвоката Гирича О.В.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання своєї бабці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - недієздатною.

В заяві посилається на те, що він фактично проживає разом з бабцею на АДРЕСА_1 , оскільки остання живе одна, хворіє, має проблеми з опорно-руховим апаратом, часті запаморочення. Згідно виписки КНП «Меденицька лікарня» Меденицької селищної ради від 16.07.2024, ОСОБА_2 встановлено діагноз: ГХ (Гіпертонія) II ст. ступінь 3 ризик 4 (дуже високий). Гіпертензивне серце. Гіпертонічний криз від 06.07.2024. Струс головного мозку від 06.07.2024. Лінійний перелом потиличної кістки. ДЕ (Дисциркуляторна енцефалопатія) 2 ст. гіпертонічного генезису, ХСМН III ст. (Хронічна судинно-мозкова недостатність)».

Зазначає, що в бабусі, крім основних захворювань, з`явилися розлади мовлення, порушення сну, відчуття постійної тривоги, тому 07.08.2024 їй було встановлено діагноз: когнітивно-мнестичні, дементні розлади. Згідно протоколу лікування КНП «Меденицька лікарня» Меденицької селищної ради, у бабці встановлено супутнім захворювання судин головного мозку, порушення сну, розлади мовлення. Рекомендовано постійний нагляд.

Бабця не орієнтується в просторі та часі, втратила прості навики самообслуговування, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та не може керувати ними, у зв`язку з чим потребує постійної сторонньої допомоги, нагляду та догляду.

Зазначає, що є фізично здоровим, може здійснювати догляд за особою, яка цього потребує. Бабуся є прихильною до нього. Інших осіб, які б виявили бажання доглядати за бабусею немає. Батько внаслідок власних вікових захворювань не може здійснювати догляд за своєю матір`ю.

При таких обставинах вважає, що бабцю ОСОБА_2 слід визнати недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши його її опікуном.

Ухвалою судді від 19.08.2024 провадження у справі відкрито.

Ухвалою від 26.08.2024 у справі призначено судово-психіатричну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено.

16.05.2025 представником заявника подано рішення та подання виконкому.

19.05.2025 до суду надійшов висновок зазначеної експертизи.

Ухвалою від 19.05.2025 провадження у справі поновлено.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, просять її задоволити, оскільки наявні підстави для визнання ОСОБА_2 недієздатною та призначення заявника її опікуном. Вказали, що органом опіки та піклування при виконавчому комітеті розглядалась заява ОСОБА_1 про призначення заявника опікуном над бабусею, яку було задоволено, про що складено відповідне подання. Ствердили, що заявник створив для бабусі усі необхідні та належні умови для її проживання, догляду, харчування. Бабуся часто хворіє, прихильна до нього. Зазначив, що його батьки розлучені, батьком хворіє, а тому не може здійснювати догляд за бабусею.

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету заяву на розгляд справи не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений. підтримує, просить її задоволити.

Особа щодо якої розглядається справа ОСОБА_2 та її адвокат не заперечили з приводу задоволення заяви, оскільки це відповідає інтересам ОСОБА_2 . Остання пояснила, що проживає разом з онуком, який її доглядає. Саме онук ОСОБА_3 постійно перебуває з нею, вона його любить і довіряє йому.

Вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є онуком для ОСОБА_2 , а.с. 10-11.

Згідно витягу №2024/009561624 з реєстру територіальної громади, ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_2 , а фактично проживає на АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_2 , що стверджується актом про встановлення факту проживання від 14.08.2024 за №18, складеним Центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Меденицької селищної ради, а.с. 4-6.

Відповідно до копії виписки з медичної картки стаціонарного хворого №1113 КНП "Меденицька лікарня" Меденицької селищної ради від 16.07.2024, ОСОБА_2 встановлено діагноз: ГХ (Гіпертонія) II ст. ступінь 3 ризик 4 (дуже високий). Гіпертензивне серце. Гіпертонічний криз від 06.07.2024. Струс головного мозку від 06.07.2024. Лінійний перелом потиличної кістки. ДЕ (Дисциркуляторна енцефалопатія) 2 ст. гіпертонічного генезису, ХСМН III ст. (Хронічна судинно-мозкова недостатність)», а.с. 7-9.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №758 від 17.04.2025, складеного експертами Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ "Інститут судової психіатрії МОЗ України", ОСОБА_2 страждає хронічним стійким психічним розладом у формі деменції, за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також не може правильно сприймати обставини по справі та давати відповідні пояснення, а.с. 30-32.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, враховуючи вище вказаний висновок експертизи, її необхідно визнати недієздатним.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років, а відповідно до ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи вид психічного захворювання, яким страждає ОСОБА_2 , тривалість цього захворювання, суд вважає, що ОСОБА_2 необхідно визнати недієздатною з моменту набрання законної сили цим рішенням, встановивши строк дії рішення про визнання її недієздатною - два роки.

Вимогами статей 41, 60 ЦК України, ч. 1 ст. 300 ЦПК України, визначено, що над недієздатною особою встановлюється опіка. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі - Правила).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.

Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника).

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є онуком для ОСОБА_2 , спільно проживають, ОСОБА_1 дбає про свою бабусю, створив їй необхідні побутові умови для проживання, що стверджується Актом №17 про встановлення факту проживання, а.с. 6.

Поданням органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Меденицької селищної ради від 23.09.2024, яке затверджено рішенням виконкому Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області за №125 від 24.09.2024, орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 ..

Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 496/4271/16-а (провадження № 11-606апп18), Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок про те, що рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків інших опікунів та підопічного. Правові наслідки для інших опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й оскаржуваного рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши надані суду документи, суд приходить до висновку, що подана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатною та необхідність встановлення над нею опіки з врахуванням подання органу опіки, яке відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, подано в належній процесуальній формі та обґрунтовано якнайкращими інтересами особи, над якою встановлюється опіка.

При цьому, суд враховує, що інших осіб, які б могли чи виявили бажання бути опікуном для ОСОБА_2 немає.

Судові витрати по справі, у відповідності до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 10, 89, 293, 294, 296, 299, 300, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 39-41, 60, 63 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає на АДРЕСА_1 , - недієздатною.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого на АДРЕСА_1 , опікуном над бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити строк дії рішення суду про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною - два роки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Судові витрати в справі віднести за рахунок держави.

Роз`яснити заявнику положення ст. 300 ЦПК України, відповідно до якого, скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою ст. 300 ЦПК України.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Курус Р.І.

Присяжні Гнатів І.М.

Бойко Р.Т.