УХВАЛА

22 травня 2025 року

м. Київ

справа № 597/552/21

провадження № 61-6068ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Заліщицького районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 31 березня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Заліщицької державної нотаріальної контори, Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_2 про скасування свідоцтва про право на спадщину та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2021 року у цивільній справі № 597/522/21.

Ухвалою Заліщицького районного суду від 18 листопада 2024 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд рішення суду від 04 жовтня 2021 року у цій справі за нововиявленими обставинами відмовлено. Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення від 04 жовтня 2021 року у справі № 597/522/21 за нововиявленими обставинами залишено без розгляду.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 31 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2025 року залишено без змін.

05 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Заліщицького районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 31 березня 2025 року, справу направити до суду першої інстанції для розгляду заяви за нововиявленими обставинами.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій не правильно застосовано норми процесуального права. Зазначає, що постанова суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, ухвалена без підписів суддів, з посиланням на неправильну ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 18 лютого 2025 року, тоді як предметом апеляційного оскарження була ухвала від 18 листопада 2025 року. Вказує, що на момент подання заяви керувався статтею 362 ЦПК України в редакції 2008 року, оскільки нова редакція належним чином не була доведена до відома заявника.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пунктами 1, 3 частини другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи або скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених ЦПК України.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що встановлений пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України тридцяти денний строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є процесуальним, не є присічним і може бути поновлений за загальними правилами у випадках, передбачених статтею 127 ЦПК України.

Статтею 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Згідно з пунктом 6 частини третьої статті 426 ЦПК України, до заяви про перегляд рішення за нововиявленими або виключними обставинами додається, зокрема, у разі пропуску строку на подання заяви - клопотання про його поновлення.

Якщо заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подано після закінчення процесуального строку і відсутнє клопотання про його поновлення або в поновленні пропущеного строку для подання заяви буде відмовлено, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду відповідно до частини другої статті 126 ЦПК України.

Суди попередніх інстанцій встановили, що ОСОБА_1 як на нововиявлену обставину для перегляду рішення Заліщицького районного суду від 04 жовтня 2021 року посилається на приватизацію земельної ділянки під забудову будинковолодіння по АДРЕСА_1 та зазначає, що про цю обставину йому стало відомо у грудні 2022 року, точної дати пригадати не може.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, вказав, що останнім днем строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2021 рокуз підстави, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 423 ЦПК України, є 31 січня 2023 року, взявши до уваги, що точної дати заявник пригадати не може, тому необхідно вважати датою виявлення обставин, що на думку заявника є нововиявленими, 31 грудня 2022 року.

Встановивши, що ОСОБА_1 подав заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у жовтні 2024 року, з пропуском строку, встановленого законом, і поважність причин значного пропуску цього строку не довів, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення заяви без розгляду.

Доводи касаційної скарги про те, що постанова суду апеляційної інстанції не підписана суддями є безпідставними, оскільки доказів цього касаційна скарга не містить, заявник надає лише копію постанови, яка виготовлена відповідно до Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814.

Аргументи касаційної скарги про те, що в резолютивній частині постанови суд апеляційної інстанції послався на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 18 лютого 2025 року, тоді як предметом апеляційного оскарження була ухвала від 18 листопада 2025 року не може бути підставою для скасування правильного по суті і законного рішення суду та не позбавляє заявника права звернутися із заявою про виправлення описки в порядку 269 ЦПК України. Також описка може бути виправлена на ініціативою суду.

Доводи касаційної скарги про те, що на момент подання заяви ОСОБА_1 керувався статтею 362 ЦПК України в редакції 2008 року, якою строк на подання заяви становив три місяці з моменту виявлення нових обставин, оскільки нова редакція кодексу належним чином не була доведена до відома заявника, не впливають на правильність судових рішень.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Подібний за змістом підхід застосований в ухвалі Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі № 536/1267/18.

Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заліщицького районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 31 березня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Заліщицької державної нотаріальної контори, Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_2 про скасування свідоцтва про право на спадщину та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович