Справа №295/1293/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі головуючого судді Перекупка І.Г., при секретарі судового засідання Конончук Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Богунського районного суду м. Житомира справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 (Позивача) до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 09.07.2024 р. інспектор поліції Коваль А.В. УПП в Тернопільській області було складено постану серії ЕНА № 02568782 від 09.07.2024 р. адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11 вересня 2024 року у справі № 295/10931/24 було скасовано постанову інспектора поліції Коваля А.В., серії ЕНА № 2568782 від 09.07.2024 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121 КУпАП та накладеного адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. Права Позивача були порушені незаконним притягненням його до адміністративної відповідальності за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. Внаслідок протиправного рішення відповідача ОСОБА_1 була завдана моральна шкода, яка полягає у приниженні його честі, гідності, що спричинило моральні переживання і порушення нормальних життєвих зв`язків. Моральна шкода була завдана позивачеві безпідставним притягнення його до адміністративної відповідальності шляхом незаконного складання протоколу у справі про адміністративного правопорушення від 09.07.2024 р., що спричинило у подальшому витрачання часу і зусиль для захисту його порушених прав в судовому порядку.

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями 27.01.2025 р. справа була передана на розгляд судді Перекупці І.Г. (а. с. 16).

Ухвалою суду від 06.02.2025 р. було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено засідання суду на 15.00 год. 19 березня 2025 р. (а. с. 18-19).

25.02.2025 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому позов не визнає та просить відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. (а. с. 23-26)

28.02.2025 р. від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач не погоджується з наведеними доводами відповідача та просить позов задовольнити. (а. с. 31-33).

В судове засідання представник позивача не з`явився, у матеріалах справи міститься заява, у якій він просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав. (а. с. 53).

Представником відповідача надана суду заява про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач просить відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь на відзив. (а. с. 23-26).

Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданням, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України «Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органами, що здійснюються оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01.12.1994 р. № 266/94-ВР підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок езаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу.

Відповідно до п. 4 ст. 2 Закону України «Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органами, що здійснюються оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 5 ст. 3 Закону «Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органами, що здійснюються оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються моральна шкода.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону «Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органами, що здійснюються оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування шкоди у випадках, передбачених, зокрема, пунктом 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 4 Закону «Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органами, що здійснюються оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відповідно до ст. 13 Закону «Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органами, що здійснюються оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Розмір моральної шкоди позивачем визначено у відповідності до припису ст. 13 Закону України «Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органами, що здійснюються оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та роз`яснень Верховного Суду в аналогічних справах.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02.12.2015 р. у справі № 6-2203цс15, межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування. З урахуванням викладеного розмір відшкодування слід розраховувати, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом.

Верховний Суд у постанові від 14.02.2018 р. у справі № 521/10640/15-ц та у постанові від 25.04.2018 р. у справі № 520/3307/16-ц зазначив, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна, шляхом списання казначейством України із державного бюджету як органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Станом на день подання даного позову розмір мінімальної заробітної плати становить 8000, 00 грн.

Отже, розмір моральної шкоди необхідно розраховувати, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент звернення до суду з даним позовом і розгляду справи судом, тобто виходячи з розміру у 8000, 00 грн. на місяць за період, починаючи з наступного дня після винесення незаконної постанови від 09.07.2024 р. і до дня набрання рішенням суду законної сили від 12.10.2024 р. про встановлення відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення та закриття справи.

Розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, становить 24 774, 19 грн., який визначений наступним чином: (8000, 00 грн. : на 31 день липня 2024 р. для визначення середньоденного розміру та ? на 22 днів липня 2024 року після складання протоколу від 09.07.2024 р., з 10 по 31 число = 5 677,42 грн.); (8000, 00 грн. ? на 2 місяців з 01 серпня 2024 до 30 вересня 2024 р. = 16 000, 00 грн.); (8000, 00 грн. : на 31 день жовтня 2024 р. для визначення середньоденного розміру та ? на 12 днів з 01.10.2024 р. до 12.10.2024 р., коли рішення суду набрало законної сили = 3 096, 77 грн.), а всього 24 774, 19 грн.

З урахуванням викладеного та приписів вищезазначених норм законодавства ОСОБА_1 має безумовне право на відшкодування державою завданої йому моральної шкоди внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності і незаконного накладення штрафу.

Позивач, окрім вимог про відшкодування моральної шкоди, просить відшкодувати витрати на правничу допомогу адвоката Хоменка С.О. в розмірі 12 000,00 грн.

Гонорар адвоката формується з дотриманням вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 р. самостійно адвокатом.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та ст. ст. 28, 29, 30 Правил Адвокатської етики, затвердженої звітно-виборним З`їздом адвокатів України 09.04.2017 р., гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом.

Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Про це зазначила Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 910/12876/19.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень статті 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу та вільно обирає захисника своїх прав. Для забезпечення такого права в судах та інших державних органах діє адвокатура.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Загальні вимоги до змісту угоди про надання правової допомоги встановлені статтею 17 Правил адвокатської етики.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19.

Так, у зв`язку з розглядом даної справи, ОСОБА_1 наполягає на відшкодуванні суми витрати на правничу допомогу адвоката Хоменка С. О. в розмірі 12 000,00 грн.

Однією із основних засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно частин 1, 3 ст. 131 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 ЦПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як передбачено частинами 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). .

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У заяві представника ОСОБА_1 адвоката Хоменко С.О. зазначено, що станом на 29 квітня 2025 р. витрати ОСОБА_1 на правову допомогу адвоката не підтверджено.

На підставі викладеного, суд враховуючи, що справа була заслухана протягом двох засідань (19.03.2025 р., 29.04.2025 р.), представники сторін в судових засіданнях участі не приймали, у зв`язку з чим розмір заявлених витрат на оплату послуг адвоката є не співмірним обставинам, визначеним ч. 4 ст. 137 ЦПК України, за таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню а саме у розмірі 6 000 (шести тисяч грн.)

На підставі викладеного, керуючись ст. 56 Конституції України, ст. ст. 23, 1167, 1176 ЦК України, постановою Пленуму ВСУ «Про Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, ст. ст. 1-4, 12, 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», ст. ст. 23, 25, 48 БК України, Постановою КМУ від 03.08.2011 р. № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», ст. ст. 5, 6 Конвеції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., ст. ст. 9, 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради УРСР № 2148-VIII від 19.10.1973 р., ст. 30 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюції 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 р., Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим постановою КМУ № 215 від 15.04.2015 року, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, задовольнити частково.

Стягнути з держави через Державну казначейську службу України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 - 24 774, 19 (двадцять чотири тисячі сімсот сімдесят чотири грн. 19 коп.), на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності.

Стягнути з держави через Державну казначейську службу України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 (шість тисяч грн.) 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюєтьс - з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі пододання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників процесу:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Департамент патрульної поліції, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, , тел. , e-mail:

Державна казначейська служба України, , вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601 тел. +380 (44) 281-49-34, e-mail: .

Повний текст рішення виготовлено 09 травня 2025 року.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І. Перекупка