ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 травня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/6830/24

Головуючий у першій інстанції Циганко М. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/910/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.,

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

із секретарем Піцан В.М.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Орган опіки та піклування Прилуцької міської ради Чернігівської області, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Міністерство оборони України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 березня 2025 року (місце ухвалення м. Прилуки) про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Фесик І.А. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , неповнолітньої особи ОСОБА_4 , в інтересах якого діє його мати ОСОБА_5 , про встановлення факту батьківства.

У позові представник ОСОБА_1 адвокат Фесик І.А. просив встановити факт, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого записана ОСОБА_1 та відповідно внести зміни до її актового запису про народження.

До позовної заяви представником ОСОБА_1 адвокатом Фесиком І.А. було додано клопотання про призначення судової молекулярно - генетичної експертизи, яке підтримав у підготовчому судовому засіданн, в якому просив з метою визначення біологічної спорідненості між покійним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначити судову молекулярно-генетичнк експертизу, еяку провести використовуючи біологічний матеріал відібраний від трупа ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом ексгумації, проведення якої доручити експертам Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, що розташований за адресою: м.Чернігів, вул.Експертна, 23.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 27.03.2025 клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Фесика І.А. про призначення судової молекулярно - генетичної експертизи задоволено частково.

Призначено у справі судову молекулярно генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, що розташований за адресою: м.Чернігів, вул.Експертна, 23.

На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

- чи є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , біологічним батьком ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , матір`ю якої є ОСОБА_1 ?

Витрати по проведенню експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .

Запропоновано ОСОБА_1 , у визначений експертами час з метою проведення експертизи, з`явитись до експертної установи, забезпечивши явку малолітньої ОСОБА_7 .

Запропоновано ОСОБА_2 , матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , у визначений експертами час, з метою проведення експертизи з`явитись до експертної установи. В іншій частині клопотання відмовлено. Провадження у справі зупинено.

В обгрунтування ухвали, суд першої інстанції послався на положення ч. 1 ст. 103, ч. 1 ст. 104 ЦПК України, та прийшов до висновку про наявність підстав для призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи з відібранням зразків у малолітньої ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , матері померлого ОСОБА_6 .

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_2 адвокат Колісніченко А.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Прилуцького міськрайонного суду від 27.02.2025 та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

В обгрунтування незаконності та необґрунтованості судового рішення заявник посилається на те, що оскаржувана ухвала не містить чітких вказівок щодо механізму відібрання біологічних зразків для встановлення родинного зв`язку між ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , а відсутність конкретних інструкцій про те, хто, коли і як має здійснювати цю процедуру, створює невизначеність і ризик порушення порядку проведення експертизи, що може вплинути на достовірність результатів експертизи.

За доводами скарги, із оскаржуваної ухвали не зрозуміло, чи потрібно для проведення експертизи проводити ексгумацію тіла покійного, чи можливо будь-якій особі, зокрема апелянту, надати свої біологічні зразки для проведення такої експертизи, судом також не було встановлено попередньо наявність родинного зв`язку між ОСОБА_6 та іншими учасниками справи, ухваливши своє рішення на припущеннях, оскільки без документального чи іншого підтвердження цього зв`язку призначення експертизи є необґрунтованим.

Також заявник вказує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження родинних зв`язків між покійним ОСОБА_6 та іншими особами, залученими до процесу, тому вважає, що суд мав витребувати такі докази (свідоцтва про народження, шлюб чи інші документи), і лише після їх аналізу розглядати необхідність призначення експертизи.

Як зазначає заявник, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що саме експерту суд доручив відібрати зразки для проведення експертизи та визначати, хто саме та як саме буде їх надавати, що неможливо без спілкування із іншими учасниками судового розгляду та взагалі є неприпустимим, оскільки така експертиза не матиме жодного доказового значення. Призначення такої експертизи призведе до недопустимості висновку експерта, необхідності проведення додаткової та повторної експертизи, що призведе до невиправданого затягування судового процесу та порушить права всіх учасників справи на справедливий суд.

Крім того, заявник стверджує, що позивачем не подавалось клопотання про призначення експертизи, проведення якої здійснити шляхом відібрання зразків у будь-яких інших осіб, а не у ОСОБА_6 шляхом його ексгумації, тому вважає, що суд мав відмовити у задоволенні такого клопотання.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що у листопаді 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Фесик І.А. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , неповнолітньої особи ОСОБА_4 , в інтересах якого діє його мати ОСОБА_5 , про встановлення факту батьківства, оскільки вважає його батьком дитини.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 27.03.2025 клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Фесика І.А. про призначення судової молекулярно - генетичної експертизи задоволено частково.

Призначено у справі судову молекулярно генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, що розташований за адресою: м.Чернігів, вул.Експертна, 23.

На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

- чи є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , біологічним батьком ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , матір`ю якої є ОСОБА_1 ?

Витрати по проведенню експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .

Запропоновано ОСОБА_1 , у визначений експертами час з метою проведення експертизи, з`явитись до експертної установи, забезпечивши явку малолітньої ОСОБА_7 .

Запропоновано ОСОБА_2 , матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , у визначений експертами час, з метою проведення експертизи з`явитись до експертної установи. В іншій частині клопотання відмовлено. Провадження у справі зупинено.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 103, ч. 1 ст. 104 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов висновку про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи з відібранням зразків у малолітньої ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , матері померлого ОСОБА_6 .

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, у тому числі висновку судово-генетичної експертизи.

Згідно зі статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Виходячи із змісту цієї норми закону, кровна спорідненість може бути доведена чи спростована лише в результаті проведення судово-генетичної експертизи.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України передбачено право учасників справи подавати докази та брати участь у їх дослідженні, подавати заяви та клопотання.

Згідно з положеннями ст. 76, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Згідно ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч. ч. 3 - 5 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Призначення експертизи не порушує прав учасників справи, а є лише способом доведення позивачем заявлених позовних вимог.

Висновок експертизи оцінюється судом з урахуванням положень процесуального права, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, який оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

За таких обставин, оскільки предметом спору є встановлення батьківства, а для встановлення кровної спорідненості померлого ОСОБА_6 та дитини ОСОБА_8 необхідними є спеціальні знання, то колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано задоволено клопотання про призначення експертизи у справі, оскільки саме висновок експертизи є одним із тих доказів, який зможе підтвердити або ж спростувати доводи позовної заяви.

Під час вирішення питання щодо призначення в справі експертизи обґрунтованість позову не досліджується, оскільки вказані обставини є предметом дослідження судом під час розгляду справи по суті.

За матеріалами справи, позивачка ОСОБА_1 та її представник скористались своїм право на подання клопотання про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи звідібранням зразків шляхом ексгумації і, враховуючи, що судом першої інстанції клопотання було задоволено частково, ухвала суду першої інстанції в частині відібрання зразків у ОСОБА_2 , матері померлого ОСОБА_6 , для проведення експертизи позивачкою не оскаржується і в судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Фесик І.А. пояснив, що позивачка погоджується із запропонованим судом першої інстанції порядком проведення експертизи.

Крім того, в суді першої інстанції представник ОСОБА_2 адвокат Колісніченко А.С. заперечував тільки щодо механізму проведення експертизи, зокрема щод ексгумації, в іншій частині порядку проведення експертизи відповідачі не заперечували, та погоджувались на проведення експертизи за участі ОСОБА_2 .

Разом з тим, в апеляційній скарзі представником ОСОБА_2 адвокатом Колісніченком А.С. оскаржується ухвала суду першої інстанції про призначення експертизи у повному обсязі.

Апеляційний суду враховує, що доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), є проявом принципу доброї совісті та базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Якщо особа, яка має право на оспорення документу (наприклад, свідоцтва про право на спадщину) чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 450/2286/16-ц (провадження № 61-2032св19)).

Таким чином, доводи апеляційної скарги в частині оскарження порядку проведення експертизи та способу відібрання зразків крові не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про не надання позивачкою доказів родинних зв`язків померлого ОСОБА_6 та інших учасників справи не спростовують правильності висновків суду щодо призначення експертизи, оскільки встановлення факту родинних зв`язків між учасниками справи буде вирішуватись судом під час розгляду справи по суті, а не під час вирішення питання про призначення експертизи.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 28.05.2025.

Головуючий Судді: