ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м.Суми

Справа №577/4599/23

Номер провадження 22-ц/816/126/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: Конотопська міська рада Сумської області, ОСОБА_2 ,

третя особа Головне управління Держгеокадастру у Сумській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 березня 2024 року в складі судді Галяна С.В., ухвалене в м. Конотоп, повний текст якого складено 18 березня 2024 року,

в с т а н о в и в :

17 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Конотопської міської ради Сумської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №025776, виданого Конотопською міською радою 16 жовтня 2003 року № 279 на ім`я ОСОБА_3 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що заявник є власником 9/20 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння у АДРЕСА_1 , успадкованого після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті матері позивач вирішив приватизувати земельну ділянку, проте з 0,1000 га ділянки 819/1000 її частин володіє інший співвласник 11/20 частин будинку. Попередній співвласник домоволодіння ОСОБА_5 виготовила технічну документацію із землеустрою, у якій міститься висновок про наявні обмеження на використання земельної ділянки АДРЕСА_1 , а також встановлено після обміру та вирахування, що площа земельної ділянки всього становить 0,1489 га, з яких ОСОБА_5 займає 0,0819 га, а Конотопська міська рада 0,0181 га для будівництва будинку, господарських будівель і споруд і 0,0489 га для ведення особистого селянського господарства. Звертає увагу на те, що в технічній документації також мається акт про встановлення та погодження в натурі меж земельної ділянки, в якому заявник вказаний як суміжний землевласник та землекористувач, але станом на 16 листопада 2010 року він не був власником земельної ділянки, оскільки своє право зареєстрував тільки 03 серпня 2022 року, а попередній співвласник помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, позивач не є суміжним землевласником навіть після реєстрації свого права власності. Свої 11/20 частин домоволодіння ОСОБА_5 продала відповідачці ОСОБА_2 . Позивач вважає, що на частку площею 0,02690 га він був позбавлений права на безоплатну приватизацію, оскільки ОСОБА_5 отримала у власність 0,1000 га землі, проте розрахунок її частки помилково був здійснений від загальної площі земельної ділянки 0,1489 га. Відтак, з видачею першого державного акту на землю порушене земельне законодавство і, як наслідок, позивач позбавлений права на безоплатну приватизацію земельної ділянки у розмірі, пропорційному належної йому частки домоволодіння.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 березня 2024 року позов задоволено.

Визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії СМ № 025776, виданий Конотопською міською радою 16 жовтня 2003 року № 279 на ім`я ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що попереднім власникам належала частина земельної ділянки, яка складала 0,0646 га від загальної площі 0,1164 га. Згодом загальна площа земельної ділянки на підставі рішення міської ради № 279 від 29 липня 2003 року була уточнена та збільшилась до 0,1435 га, до якої увійшли землі для будівництва та обслуговування будинку і землі для ведення особистого селянського господарства, тому і зросла належна попереднім власникам частина земельної ділянки до 0,0819 га. ОСОБА_3 на підставі рішення міської ради № 279 від 29 липня 2003 року видано державний акт серії СМ № 025776 від 16 жовтня 2003 року на земельну ділянку площею 0,0819 га з кадастровим номером :06:095:0004. Рішення міської ради позивачем не оскаржувалось. Звертає увагу, що позивач не має жодного відношення до права на приватизацію ділянки виходячи з площі 0,1489 га, оскільки це загальна уточнена площа, до якої увійшла раніше приватизована ОСОБА_3 ділянка по АДРЕСА_2 (0,0646 га) та частина ділянки набута після смерті чоловіка по АДРЕСА_1 , а всього 0,0819 га. Фактично позивач у своїх розрахунках претендує на частину раніше приватизованої ОСОБА_3 ділянки з іншим кадастровим номером.

Також зазначає, що ОСОБА_3 продала свою частину житлового будинку разом із земельною ділянкою площею 0,0819 га ОСОБА_5 , яка для реєстрації права власності отримала технічну документацію відносно ділянки площею 0,1000 га. Позивач погодив межі земельної ділянки площею 0,1000 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку), якій присвоєно кадастровий номер :06:095:0058. Крім того, ділянці площею 0,0489 га (для ведення особистого селянського господарства) присвоєно кадастровий номер :06:095:0059. Проте, позивач не зазначає відносно якої земельної ділянки порушене його право на приватизацію (з кадастровим номером :06:095:0004 для обслуговування будинку і ведення господарства площею 0,0819 га, :06:095:0058 для обслуговування будинку площею 0,1000 га чи :06:095:0059 для ведення господарства площею 0,0489 га), як і не надав доказів, на якій із земельних ділянок розташоване його майно. Крім того, позивач по відношенню до оскаржуваного державного акта станом на 2003 рік не був ні власником, ні користувачем земельної ділянки, а лише у 2022 році успадкував майно саме у тих розмірах, яким володіли попередні його власники, які не оспорювали розміри своїх часток.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначає, що встановлена для приватизації норма площі не повинна виходити за 0,1000 га.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Спір з приводу земельної ділянки АДРЕСА_1 вже був предметом судового розгляду.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2024 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року у цивільній справі № 577/2609/23, позов ОСОБА_1 задоволено, визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га серії ЯМ №401582 від 24 листопада 2011 року, виданий на ім`я ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 . Також визнано недійсним договір купівлі-продажу 819/1000 часток земельної ділянки загальною площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 від 20 грудня 2011 року, зареєстрований в реєстрі за №1-2179. Скасовано державну реєстрацію від 03 серпня 2017 року №21777580 земельної ділянки площею 819/1000 часток по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:095:0058.

Закрито провадження в частині визнання недійсним рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області щодо затвердження землевпорядної документації та визнання за ОСОБА_5 права власності на земельну ділянку площею 0,0819 га по АДРЕСА_1 у зв`язку з відмовою від позову в цій частині.

Зі встановлених у цивільній справі № 577/2609/23 обставин та судового рішення вбачається, що спір з приводу земельної ділянки по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :06:095:0058, площею 0,1000 га вирішений. При апеляційному перегляді рішення суд вказав, що присвоєння спірній земельній ділянці нових кадастрових номерів є наслідком незаконних дій щодо узаконення збільшеної без відповідних правових підстав фактичної площі земельної ділянки. Матеріали справи не містять доказів збільшення площі частини земельної ділянки відповідачки та попередніх власниць не за рахунок земельної ділянки, яка підлягає приватизації або яка може бути надана позивачу у користування. Відтак, є безпідставними доводи апеляційної скарги щодо того, що позивач не визначився за рахунок яких земель він має намір реалізувати своє право на приватизацію.

Водночас, у справі № 577/2609/23 позивач ОСОБА_1 відмовився від позовних вимог про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області в частині затвердження землевпорядної документації та визнання за ОСОБА_5 права власності на земельну ділянку площею 0,0819 га по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зі встановлених у справі № 577/2609/23 та у цій цивільній справі обставин вбачається, що ОСОБА_1 є власником 9/20 частин у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є власницею 11/20 частин будинку за цією ж адресою.

На підставі рішення виконкому Конотопської міської ради № 279 від 29 липня 2003 року 16 жовтня 2003 року ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії СМ № 025776 площею 0,0819 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:095:0004 з призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель.

На підставі договору купівлі-продажу від 28 листопада 2003 року №1-5377 ОСОБА_3 продала ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0819 га.

ОСОБА_5 продала 11/20 частин будинку і земельну ділянку площею 0,0819 га ОСОБА_2

ОСОБА_5 виготовила технічну документацію № 5214 із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують її право на земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. В технічній документації знаходяться висновки Відділу Містобудування та архітектури, управління Держкомзему у Конотоп про наявні обмеження на використання земельної ділянки, з яких вбачається, що після обміру та вирахування фактична площа земельної ділянки складає 0,1489 га, з яких: ОСОБА_5 займає 0,0819 га; Конотопська міська рада 0,0181 га (для будівництва будинку, господарських будівель і споруд) і 0,0489 га (для ведення особистого селянського господарства).

В документації також мається акт про встановлення та погодження в натурі меж земельної ділянки, в якому позивач ОСОБА_1 вказаний як суміжний землевласник та землекористувач.

ОСОБА_1 звертався до виконкому Конотопської міської ради з питанням про надання йому в строкове платне користування (оренду) земельної ділянки площею 0,1 га, проте отримав відмову, оскільки ОСОБА_2 вже є власницею 819/1000 частин земельної ділянки по АДРЕСА_3 .

Вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 був позбавлений права на безоплатну приватизацію земельної ділянки, як з порушенням норм безоплатної приватизації земельної ділянки, так і визначення її частин, яка повинна дорівнювати первинним часткам у праві спільної власності на будинок, та без врахування прибудов і становити 11/20 часток. Частка у нормі безоплатної приватизації земельної ділянки становить: (0,10*11):20 = 0,055 га частка ОСОБА_1 ; (0,10*9) : 20 = 0,045 га частка ОСОБА_3 ; 0,055 га - 0,0180 га (які належні Конотопській міській раді (залишок для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд) = 0,037 га, тобто площа земельної ділянки, на яку позивач позбавлений права на безоплатну приватизацію.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з вказаними вище висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Як зазначалось вище, рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2024 року у цивільній справі № 577/2609/23 встановлено, що приватизованою є земельна ділянка по АДРЕСА_1 , площею 0,0819 га, а решта земельної ділянки є не приватизованою і належить Конотопській міській раді. При цьому суд засвідчив, що правильною є площа 0,0819 га, тобто частина приватизованої ділянки, а не 0,1000 га, а також що правильним кадастровим номером земельної ділянки є :06:095:0004.

Матеріалами справи підтверджується, що дійсна і фактична загальна площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 становить 0,1435 га, а не 0,1000 га, на чому наполягає позивач.

Оспорюваний Державний акт на право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0819 га серії СМ № 025776 від 16 жовтня 2003 року був виданий Конотопською міською радою на підставі рішення № 279 від 29 липня 2003 року, яке позивачем не оскаржувалось. Зокрема, цим рішенням було уточнено за ОСОБА_3 площу земельної ділянки 0,0819 га, яка була вирахувана з площі фактичного землекористування 0,1435 га, тобто рішенням міської ради станом на 29 липня 2003 року також було підтверджено, що площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 становить 0,1435 га, а не 0,1000 га, як помилково вважає позивач.

За вказаних вище обставин, законні підстави для скасування зазначеного Державного акта відсутні, оскільки залишається чинним рішення, на підставі якого видавався оспорюваний акт.

Позивачем не доведено, що площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 становить 0,1000 га, тобто не доведено що ця площа безпідставно була збільшена до 0,1435 га, не доведено за рахунок яких земель відбулось таке збільшення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що у позові ОСОБА_1 вказує на порушення його права на безоплатну приватизацію земельної ділянки в межах її норм, посилаючись на відповідь виконавчого комітету № 957 від 14 вересня 2022 року. Водночас, у вказаній відповіді мова йде про відмову надати позивачу у строкове платне користування (оренду) земельної ділянки, площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що 819/1000 її частини належить іншому співвласнику домоволодіння за цією ж адресою. Міська рада роз`яснила позивачу, що навіть після припинення воєнного стану право користування (оренди) можливо буде оформити лише на цілу земельну ділянку, а не її частину. Отже, з питанням безоплатної приватизації земельної ділянки в межах її норм та пропорційно належній на праві власності на будинок частки (9/20 частини) ОСОБА_1 не звертався, тобто доводи про порушення права на безоплатну приватизацію як правова підстава для звернення до суду з позовом є безпідставними.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За вказаних вище обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат підлягає зміні. Оскільки у задоволенні позову суд відмовляє, тому відповідачці за рахунок позивача слід компенсувати 1610,40 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Враховуючи те, що ця справа є справою незначної складності, а вартість спірної земельної ділянки не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому на підставі п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 березня 2024 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Конотопської міської ради Сумської області, ОСОБА_2 , третя особа Головне управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання недійсним Державного акту про право власності на земельну ділянку відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1610 грн 40 коп. судового збору, сплаченого за апеляційний розгляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 травня 2025 року.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов