ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-30-05
У Х В А Л А

"27" травня 2025 р. селище Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Говорухи В.О., при секретарі судового засідання Неймак М.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи: стягувач ЗАТ «Петриківка Агротехсервіс», Слобожанський відділ ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса), -

ВСТАНОВИВ:

19.05.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області через підсистему «Електронний суд» надійшла скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Іванченко А.Л. про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, в якій заінтересованими особами є: стягувач ЗАТ «Петриківка Агротехсервіс», Слобожанський відділ ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса).

Обґрунтовуючи подану до суду скаргу, представник скаржника зазначає, що ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Петриківської державної районної адміністрації від 17.03.2003 року № 28-р-03 отримала у власність земельну ділянку площею 2,840 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Петриківської селищної ради, кадастровий номер -01-005-0094 та отримала відповідний державний акт про право власності на земельну ділянку серії ДП №103834. Також, скаржниця володіє земельною ділянкою, отриманою у власність відповідно до розпорядження голови Петриківської державної районної адміністрації від 08.06.2004 року № 197-р-04. Площа земельної ділянки становить 3,7619 га, яка розташована на території Петриківської селищної ради, Петриківський район Дніпропетровської області, кадастровий номер -01-020-0014. Земельну ділянку з кадастровим номером №:01:005:0093, площею 2,8400 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_1 успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2025 році ОСОБА_1 , маючи намір продати земельні ділянки, дізналась, що все її нерухоме майно перебуває під арештом, на підставі постанови про арешт Петриківської державної виконавчої служби, б/н, від 12.09.2003 року. Відповідно до постанови державного виконавця Говорухи В.О. від 12.09.2003 року серія АА №996928 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладено арешт на все майно, що належить, зокрема ОСОБА_2 (матері скаржниці) та ОСОБА_1 . З метою вирішення питання щодо арешту майна, скаржниця звернулася до Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса) з заявою. 10.04.2025 року вказаним відділом було надано відповідь №28.1/48810, в якій повідомлено про наявність заборони відчуження майна на підставі обтяження №4446839. Матеріали виконавчого провадженні не збереглися та були знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Також, повідомили, що звернулися до нотаріальної контори для можливого отримання копії документів, що стали причиною накладення обтяження. 07 травня 2025 року, представником скаржниці, було повторно направлено до Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса) заяву про зняття арешту з нерухомого майна (земельних ділянок), що належать на праві власності ОСОБА_1 , листом даного відділу від 07.05.2025 №61236 скаржниці відмовлено у знятті арешту з об`єктів її нерухомого майна, рекомендовано звернутися до суду.

Відповіддю Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2024 року №8/55/2024 представнику скаржниці повідомлено, що цивільну справу №2-30-05 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ЗАТ «Петриківський Агротехсервіс» про визнання договору оренди не дійсним знищена за терміном зберігання. На сьогоднішній день через накладений державним виконавцем під час примусового виконання судового рішення арешт на нерухоме майно власниця землі не має змоги розпорядитися нею на свій розсуд. У зв`язку з цим виникла необхідність у судовому порядку визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби щодо відмови у знятті арешту з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 та зобов`язати його зняти арешт з даного нерухомого майна.

На підставі викладеного заявниця та її представник просять суд:

1. Визнати неправомірною бездіяльність уповноваженого державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса) щодо не зняття арешту з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладеного в межах виконавчого провадження на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА №996928 від 12 вересня 2003 року реєстраційний номер обтяження: 4446837 на земельні ділянки, які розташовані на території Петриківської селищної ради Дніпровського (раніше Петриківського) району Дніпропетровської області, кадастрові номери -01-005-0094, -01-020-0014, :01:005:0093.

2. Зобов`язати уповноваженого державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса) зняти арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений в межах виконавчого провадження на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА №996928 від 12 вересня 2003 року реєстраційний номер обтяження: 4446837 на земельні ділянки, які розташовані на території Петриківської селищної ради Дніпровського (раніше Петриківського) району Дніпропетровської області, кадастрові номери -01-005-0094, -01-020-0014, :01:005:0093.

Представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Іванченко А.Л. надала до суду заяву про розгляд даної скарги без її участі і участі ОСОБА_1 , підтримують вимоги скарги.

Представник Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса) подав до суду свої заперечення в яких просить суд відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Представник ДВС зазначив, що згідно даних, які містяться в автоматизованій системі виконавчого провадження за критеріями пошуку « ОСОБА_1 » будь-яких виконавчих проваджень не зареєстровано. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , наявна інформації про обтяження реєстраційний номер 4446839 на підставі постанови від 12.09.2003, запис внесено Петриківською державною нотаріальною конторою. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, становить три роки, таким чином виконавче провадження знищено за закінченням трирічного строку зберігання.

З копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 996928 від 12.09.2003 винесену державним виконавцем при примусовому виконанні ухвали б/н від 01.09.2003, виданої Петриківським районним судом Дніпропетровської області встановлено, що державним виконавцем Петриківського районного управління юстиції Говорухою В.О. накладено арешт на земельні ділянки, що належать ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та використовуються ЗАТ «Петриківським Агротехсервіс», з забороною здійснювати відчуження майна. Відтак, дії щодо винесення постанови серії АА № 996928 від 12.09.2003 та подальша реєстрація обтяження майна є такими, які здійснені на підставі ухвали б/н від 01.09.2003, виданої Петриківським районним судом Дніпропетровської області з метою забезпечення позовних вимог. Варто підкреслити, що при цьому була повністю дотримана процедура накладення арешту на нерухоме майно, відповідно до вимог Закону України № 606- XIV від 21.04.1999.

Станом на 20.05.2025 р. до Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ухвала про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою від 01.09.2003, виданої Петриківським районним судом Дніпропетровської області не надходило.

На підставі вищевикладеного, слід зазначити, що арешт накладений на підставі ухвали суду про забезпечення позову, може бути знятий лише на підставі ухвали суду про скасування заходів забезпечення позову, таким чином дії державного вчинено з додержанням вимог чинного законодавства, враховуючи той факт що ухвала про скасування заходів забезпечення позову до відділу не надходила, є правомірними. Враховуючи те, що діями чи бездіяльністю органом державної виконавчої служби не спричинено порушення прав та інтересів позивача, оскільки арешт накладено правомірно та з об`єктивних причин не може бути знятий державним виконавцем самостійно.

Інші заінтересовані особи, в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.

У відповідності до частини 2 статті 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши доводи заявника, викладені у скарзі та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,7619 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петриківської селищної ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю.

Також ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,840 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петриківської селищної ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ДП № 103834.

Земельну ділянку з кадастровим номером №:01:005:0093, площею 2,8400 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_1 успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна існує заборона відчуження нерухомого майна ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження: 4446839. Арешт накладено 03.02.2007 реєстратором: Петриківською державною нотаріальною конторою на підставі постанови про арешт майна від 12.09.2003, Петриківської державної виконавчої служби.

З копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №996928 від 12.09.2003 винесену державним виконавцем при примусовому виконанні ухвалиб/н від 01.09.2023, виданої Петриківським районним судом Дніпропетровської області вбачається, що державним виконавцем накладено арешт на земельні ділянки, що належать ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та використовуються ЗАТ «Петриківським Агротехсервіс», з забороною здійснювати відчуження майна.

З відповіді Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10.04.2025 за вих. № 28.1/48810 на запит адвоката Іванченко А.Л., вбачається про наявність заборони відчуження майна на підставі обтяження №4446839. Матеріали виконавчого провадженні не збереглися та були знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Також, повідомили, що звернулися до нотаріальної контори для можливого отримання копії документів, що стали причиною накладення обтяження

З відповіді Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.05.2025 за вих. № 61236 на запит адвоката Іванченко А.Л., вбачається про неможливість зняття арешту у зв`язку з тим, що постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА №996928 від 03.09.2003 на майно ОСОБА_1 була накладена на підставі ухвали б/н від 01.09.2003 Петриківським районним судом Дніпропетровської області тому, відповідне обтяження можливо зняти тільки на підставі рішення відповідного суду.

З відповіді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2024 за вих. №8/55/2024 на запит представника позивачів адвоката Іванченко А.Л., вбачається, що цивільну справу №2-30-05 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ЗАТ «Петриківський Агротехсервіс» про визнання договору оренди не дійсним, за результатами розгляду якої було накладено арешт, знищена за терміном зберігання.

Згідно довідки Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса), станом на 22.05.2025 на примусовому виконанні ДВС відсутні та не перебували виконавчі документи, боржником за якими була ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, у редакції, яка була чинною на момент накладення арешту, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV встановлено, що державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Статтею55 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, у редакції, яка була чинною на момент накладення арешту, визначено порядок арешт та вилучення майна боржника. Так, зокрема, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження… Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Пунктом 3 частини 6 статті55 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, у редакції, яка була чинною на момент накладення арешту, арешт застосовується: при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, у редакції, яка була чинною на момент накладення арешту, визначено, що у разі прийняття судом рішення про звільнення майна з-під арешту або сплати боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника, майно звільняється з-під арешту за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про звільнення майна з-під арешту надсилається боржнику та до органу (установи), якому була надіслана постанова про накладення арешту на майно боржника на виконання.

Подібним чином врегулювано порядок зняття арешту положеннями Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, у редакції, яка є чинною на момент вирішенні даної скарги. Так, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, державним виконавцем при виконанні ухвали б/н від 01.09.2003, виданої Петриківським районним судом Дніпропетровської області з метою забезпечення позовних вимог дотримано процедуру накладення арешту на нерухоме майно, відповідно до вимог Закону України № 606-ХIV від 21.04.1999, у редакції, яка була чинною на момент накладення арешту. Оскільки, до Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ухвала про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою від 01.09.2003, виданої Петриківським районним судом Дніпропетровської області не надходило, тому відсутні підстави для зняття арешту державним виконавцем.

Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Оскільки, арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 накладено державним виконавцем при виконанні рішення суду з метою забезпечення позовних, з дотриманням відповідних процедур. Матеріали виконавчого провадженні не збереглися та були знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання. До Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ухвала про скасування заходів забезпечення позову, застосованих за ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01.09.2003, не надходила. Цивільну справу №2-30-05 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ЗАТ «Петриківський Агротехсервіс» про визнання договору оренди не дійсним, знищено за терміном зберігання.

Тому враховуючи те, що наявність протягом тривалого часу (більше 21 року) нескасованого арешту на майно ОСОБА_1 , за умови відсутності виконавчих проваджень та майнових претензій до неї з боку інших осіб, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Частиною другою статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що не зняття арешту з майна ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні при вище встановлених обставинах є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом зняття арешту з належного їй нерухомого майна.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10,258-261,268,354,447,448,450,451 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи: стягувач ЗАТ «Петриківка Агротехсервіс», Слобожанський відділ ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса) задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність уповноваженого державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса) щодо не зняття арешту з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладеного в межах виконавчого провадження на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА №996928 від 12 вересня 2003 року реєстраційний номер обтяження: 4446837 на земельні ділянки, які розташовані на території Петриківської селищної ради Дніпровського (раніше Петриківського) району Дніпропетровської області, кадастрові номери -01-005-0094, -01-020-0014, :01:005:0093.

Зобов`язати уповноваженого державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса) зняти арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений в межах виконавчого провадження на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА №996928 від 12 вересня 2003 року реєстраційний номер обтяження: 4446837 на земельні ділянки, які розташовані на території Петриківської селищної ради Дніпровського (раніше Петриківського) району Дніпропетровської області, кадастрові номери -01-005-0094, -01-020-0014, :01:005:0093.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя:В. О. Говоруха