Ухвала

21 травня 2025року

м. Київ

справа № 940/755/21

провадження № 61-15525св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської областіпро направлення справи за встановленою юрисдикцією та заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру в Київській області про визнання незаконними наказів та визнання недійсними договорів оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року заступник керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року, позов задоволено.

Визнано незаконними та скасовано накази ГУ Держземагенства у Київській області:

від 09 лютого 2015 року № 10-1150/15-15-сг про затвердження документації із землеустрою та передачі ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території П`ятигірської сільської ради Тетіївського району Київської області з кадастровим номером :06:006:0029, площею 12,5532 га, строком на 49 років;

від 09 лютого 2015 року № 10-1148/15-15-сг про затвердження документації із землеустрою та передачі ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території П`ятигірської сільської ради Тетіївського району Київської області з кадастровим номером :07:007:0018, площею 19 га, строком на 49 років;

від 09 лютого 2015 року № 10-1152/15-15-сг про затвердження документації із землеустрою та передачі ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території П`ятигiрської сільської ради Тетіївського району Київської області з кадастровим номером :07:008:0022, площею 13 га, строком на 49 років.

Визнано недійсними договори оренди землі:

від 04 серпня 2015 року, згідно з яким ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :06:006:0029, площею 12, 5532 га, строком на 49 років, який зареєстрований 09 вересня 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексним номером рішення про державну реєстрацію 24293070;

від 28 вересня 2015 року, згідно з яким ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :07:007:0018, площею 19 га, строком на 49 років, який зареєстрований 30 листопада 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексним номером рішення про державну реєстрацію 26609742;

від 28 вересня 2015 року, згідно з яким ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :07:008:0022, площею 13 га, строком на 49 років, який зареєстрований 30 листопада 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексним номером рішення про державну реєстрацію 26611351.

Постановою Верховного Суду від 09 квітня 2025 року рішення Тетіївського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року скасовано, провадження у справі № 940/755/21 закрито та роз`яснено позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Згідно з частиною четвертою статті 414 ЦПК України у разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків закриття провадження щодо кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, чи передачі справи частково на новий розгляд або для продовження розгляду. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

У квітні 2025 року до Верховного Суду надійшли заява заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області про направлення справи за встановленою юрисдикцією та заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі, у якій вона просить стягнути з позивача судові витрати в розмірі 35 415,00 грн.

Щодо заяви про направлення справи за встановленою юрисдикцією

Відповідно до частини першої статті 24 ГПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

У частині першій статті 27 ГПК України визначено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За змістом частини першої статті 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з матеріалами справи земельні ділянки, щодо користування якими виник спір у цій справі, знаходяться на території Білоцерківського району Київської області.

Таким чином, розгляд справи відноситься до юрисдикції Господарського суду Київської області, у зв`язку з чим заява прокурора підлягає задоволенню.

Щодо заяви про направлення справи за встановленою юрисдикцією

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

На підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд роз`яснює позивачеві право протягом десяти днів з дня отримання відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Частиною першою статті 414 ЦПК України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо інше не передбачено законом, у разі закриття провадження у справі судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина сьома статті 141 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тобто, у разі закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд касаційної інстанції наділений повноваженнями постановити за заявою позивача ухвалу про її передачу для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, тому її розгляд не закінчується і продовжується компетентним судом, за результатом якого буде здійснено розподіл судових витрат.

Відповідно в разі, якщо справу направлено для продовження розгляду до належного суду першої інстанції, то розподіл судових витрат суд касаційної інстанції не здійснює.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22 травня 2024 року в справі № 760/30077/19 зробила висновок про те, що в разі закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України у випадку, коли сторона не звернулася із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією в межах строку, встановленого цим Кодексом, за її заявою слід здійснити розподіл судових витрат, повернути судовий збір з державного бюджету.

Водночас у разі закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України (за наявності заяви позивача про направлення справи для продовження розгляду за встановленою юрисдикцією) розгляд такої справи не закінчується, а може бути продовженим компетентним судом, за результатом якого і буде здійснено розподіл судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Оскільки Верховний Суд у цій справі не прийняв рішення по суті її розгляду, а закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України і направляє справу для продовження її розгляду, то в такому випадку розподіл судових витрат здійснюється судом, який ухвалює кінцеве рішення по суті.

З огляду на викладене заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 141, 260, 414 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області про направлення справи за встановленою юрисдикцією задовольнити.

Справу № 940/755/21 за позовом заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру в Київській області про визнання незаконними наказів та визнання недійсними договорів оренди землі направити до Господарського суду Київської області.

У задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун М. Ю. Тітов