ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 2018/2-4050/11
Номер провадження 22-ц/818/1157/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

представника заявника адвоката Гнатенко О.М.,

представника ОСОБА_1 адвоката Царьова Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2024 року в складі судді Муратової С.О. по справі № 2018/2-4050/11 за заявою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 як законний представник ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про поновлення строків на пред`явлення виконавчих листів та видачу дублікатів виконавчих листів по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії у місті Харкові до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 як законний представник ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернувся до суду із заявою про поновлення строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії у місті Харкові до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про стягнення заборгованості.

Заява мотивована тим, що 25 липня 2013 року Київським районним судом м. Харкова ухвалено заочне рішення за позовом АТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

07 листопада 2013 року банк отримав оригінали виконавчих листів зі строком пред`явлення до 25 вересня 2014 року.

Вказані виконавчі листи 04 червня 2014 року пред`явлені до примусового виконання до Київського відділу ДВС, однак державним виконавцем винесено постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, про що стягувачу стало відомо лише у січні 2015 року.

05 лютого 2015 року виконавчі листи разом із заявами про відкриття провадження повторно направлені до Київського відділу ДВС. Однак постановами державного виконавця Київського відділу ДВС від 16 лютого 2015 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів у зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчих документів.

Стягувач звернувся до суду із заявою про поновлення строку, яку ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2015 року задоволено та поновлено строк пред`явлення до виконання п`яти виконавчих листів по цивільній справі 2018/2-4050/11, виданих Київським районним судом м. Харкова 07 листопада 2013 року.

24 грудня 2015 року банк повторно звернувся до відділу ДВС із заявами про примусове виконання рішення по справі № 2018/2-4050/11, до яких долучив оригінали виконавчих листів, що підтверджується описом вкладення. Однак виконавче провадження не відкрито, оригінали виконавчих листів повернуто.

17 червня 2016 року АТ «Державний експортно-імпортний банк України» ще раз звернувся до відділу ДВС із заявами про примусове виконання рішення № 2018/2-4050/11, разом з якими направив оригінали виконавчих листів по справі № 2018/2-4050/11, копію ухвали Київського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2015 року і копії довіреності представника стягувача. Проте постанови про відкриття виконавчого провадження чи відмову у відкритті виконавчого провадження на адресу банку не надходили.

Вказав, що 17 жовтня 2016 року, 02 грудня 2016 року, 10 травня 2017 року банком направлялись на адресу відділу ДВС заяви щодо надання повідомлення про перебіг виконавчого провадження, проте відповідей на них не отримано.

02 березня 2023 року банк направив на адресу органу виконавчої служби заяву №0000606/6378-23 про надання стягувачу інформації щодо примусового виконання рішення по справі № 2018/2-4050/11, на яку 20 березня 2023 року Київський відділ ДВС у місті Харкові надав відповідь, що виконавчі листи по справі № 2018/2-4050/11 відповідно до відомостей АСВП на сьогоднішній день не перебувають на виконанні. Документи виконавчих проваджень, журнали обліку кореспонденції не збереглись у зв`язку зі спливом строку зберігання, тож надати інформацію щодо виконавчих дій за виконавчими документами по справі № 2018/2-4050/11 та їх повторного пред`явлення до виконання не вбачається можливим.

Зазначив, що строк на пред`явлення виконавчих документів до виконання пропущений не з вини банку, а за обставин, які не залежали від волі стягувача. Ним подавались заяви до відділу виконавчої служби, вчинялися спроби ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, однак орган виконавчої служби, не надавав інформацію про місцезнаходження виконавчих документів, через що неможливо було звернутися до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа і поновлення строків. Рішення суду про стягнення заборгованості дотепер не виконано. Видані судом виконавчі листи втрачені органами виконання рішень.

Просив визнати поважними і поновити строки пред`явлення до виконання виконавчих листів по справі № 2018/2-4050/11 для примусового виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 липня 2013 року за позовом АТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості; видати дублікати виконавчих листів по справі № 2018/2-4050/11 для примусового виконання рішення Київського районного суду м. Харкова за позовом АТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

19 червня 2023 року до суду надійшов відзив ОСОБА_2 на вказану заяву, в якому вона просила відмовити у її задоволенні. Вказала, що банком не надано належних доказів пред`явлення виконавчих листів до виконання після того, як строк на пред`явлення було поновлено ухвалою суду від 20 жовтня 2015 року. Суду не надано ані опису вкладення, ані квитанцій на підтвердження змісту поштових відправлень до ДВС. З моменту поновлення судом строку пред`явлення до виконання п`яти виконавчих листів по цивільній справі пройшло вісім років, і лише 02 березня 2023 року банк направив на адресу відділу ДВС заяву про надання інформації щодо примусового виконання рішення, на яку отримав відповідь щодо відсутності виконавчих листів на виконанні. З відповіді виконавчої служби також вбачається, що виконавчі листи останнього разу надходили до виконання 16 лютого 2015 року, коли було відмовлено у відкритті виконавчих проваджень в зв`язку з пропуском строку; у подальшому виконавчі листи не пред`являлись до виконання. Копії описів поштових вкладень, які містяться у додатках до заяви від 02 березня 2023 року, не містять підписів працівників поштового зв`язку та відбитків календарного штемпеля, що унеможливлює взяття їх до уваги як належного та допустимого доказу надсилання заяв та виконавчих документів. Стягувач мав усі можливості забезпечення дотримання строків, не був позбавлений права з`ясувати, де знаходяться виконавчі листи, однак із заявою про поновлення строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів звернувся до суду лише у 2023 році. Крім того, предметом спору у справі була заборгованість за кредитними договорами, в забезпечення виконання яких укладено іпотечні договори. Наразі банком реалізуються права вимоги за кредитними договорами.

10 липня 2023 року до суду надійшла відповідь АТ «Державно експортно-імпортний банк України» на відзив, на обґрунтування якої зазначив, що 17 червня 2016 року до Київського відділу ДВС направлялися виконавчі листи по справі №2018/2-4050/11, що підтверджується журналом реєстрації вихідних листів. Постанови про відкриття виконавчого провадження чи відмову у його відкритті до банку не надходили. Виконавчі листи загубилися при пересилці, строк пропущений не з вини банку.

11 липня 2023 року до суду від ОСОБА_2 надійшли заперечення, в яких вона наголосила на тому, що банком не надано до суду жодних допустимих доказів поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчих документів до виконання. Банк вісім років лише чекав відповіді з відділу ДВС, при цьому, не встановлено, що стягувач взагалі надсилав виконавчі листі до органу примусового виконання. Банк не був позбавлений права з`ясувати де знаходяться виконавчі листи, міг звернутись до АСВП і Єдиного реєстру боржників. Несвоєчасне здійснення таких дій через байдужість до своїх прав не може бути визнане поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

17 серпня 2023 року ОСОБА_2 надано до суду письмові пояснення, в яких посилалась на відсутність у представника заявника адвоката Петренко С.В. повноважень підписувати заяву про поновлення строків на пред`явлення виконавчих листів та видачу дублікатів виконавчих листів та невідповідність заяви вимогам ч. 3 ст. 175 ЦПК України та п.п. 17.4 п. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України. Вказала, що заявником не надано доказів втрати виконавчого листа ним самим чи виконавчою службою.

22 листопада 2023 року до суду надійшли пояснення АТ «Державний експортно - імпортний банк України», в яких він посилався на відкриття кримінального провадження №0002266 щодо працівників банку, які відповідали за стягнення проблемної заборгованості і подачу заяви про примусове виконання рішень та виконавчих листів по боржникам ОСОБА_2 , ОСОБА_2 ,, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , та неналежно виконали свої службові обов`язки, що завдало тяжкі наслідки.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2024 року у задоволенні заяви АТ «Державний експортно - імпортний банк України» відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що наведені банком причини пропуску строку на пред`явлення виконавчих листів не є поважними, а тому підстав для задоволення заяви, поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачі їх дубліката не вбачається.

На вказану ухвалу засобами поштового зв`язку 27 листопада 2024 року АТ «Державний експортно-імпортний банк України» до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його заяву.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не надав належної оцінки наведеним ним поважним причинам пропуску строку, що не залежали від волі банку. Банком встановлено факт порушення вимог чинного законодавства та нормативних документів працівниками філії у м. Харкові, з приводу чого направлено до поліції заяву про кримінальне правопорушення. Крім того, посилався на факт збройної агресії рф проти України, що почалась 24 лютого 2022 року. Підтверджень повернення стягувачу виконавчих листів органом ДВС не надано. Без відповіді органу виконавчої служби, яка отримана лише у 2023 році, неможливо було встановити місцезнаходження виконавчих листів і звернутися до суду із заявою про поновлення строків. Рішення суду дотепер не виконано.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника АТ «Державний експортно-імпортний банк України» адвоката Гнатенко О.М., яка підтримала апеляційну скаргу, представника ОСОБА_1 адвоката Царьова Р. В., який проти скарги заперечував, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 липня 2013 року стягнуто на користь ПАТ «Укрексімбанк» в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові: з ОСОБА_2 заборгованість в сумі 28 637,68 доларів США, еквівалент 228 901,00 грн; з ОСОБА_1 , від імені якого діє його законний представник ОСОБА_2 , заборгованість в сумі 57 275,36 доларів США, еквівалент 457 802,00 грн; з ОСОБА_3 , від імені якої діє її законний представник ОСОБА_2 , заборгованість в сумі 28 637,68 доларів США, еквівалент 228 901,00 грн; з ОСОБА_4 заборгованість в сумі 28 637,68 доларів США, еквівалент 228 901,00 грн; з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 28 637,68 доларів США, еквівалент 228 901,00 грн; в іншій частині в задоволенні позову відмовлено; стягнуто на користь ПАТ «Укрексімбанк» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові з відповідачів в дольовому порядку судовий збір в сумі 1700,00 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн, витрати по сплаті експертизи в сумі 3091,20 грн, а саме: з ОСОБА_1 , від імені якого діє його законний представник ОСОБА_2 1637,00 грн, з ОСОБА_2 , з ОСОБА_3 , від імені якої діє її законний представник ОСОБА_2 , з ОСОБА_4 , з ОСОБА_1 по 818,53 грн. Рішення набрало законної сили 25 вересня 2013 року (а.с. 192-195 том 2).

07 листопада 2013 року представником банку отримано виконавчі листи по справі № 2018/2-4050/11 зі строком їх пред`явлення до виконання до 25 вересня 2014 року (а.с. 222 том 2).

04 червня 2014 року вказані виконавчі листи надійшли на примусове виконання Київського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції, та державним виконавцем винесено постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документу). У зв`язку з відсутністю фінансування та браком коштів в Державному бюджеті України, Київський відділ ДВС Харківського міського управління юстиції не мав можливості направляти листи, відповіді, копії матеріалів виконавчого провадження поштовою кореспонденцією, що підтверджується листом в.о. начальника відділу від 13 жовтня 2014 року № 21866 на заяву стягувача від 01 жовтня 2014 року, який банком отримано 19 січня 2015 року за вхідним № 068/159 (а.с. 232-233 том 2).

05 лютого 2015 року виконавчі листи разом із заявами від 30 січня 2015 року про відкриття виконавчого провадження повторно направлені АТ Укрексімбанк до Київського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції та отримані уповноваженою особою 13 лютого 2015 року (а.с. 234-238 том 2).

Постановами державного виконавця Київського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції Сайченко Я.В. відмовлено у відкритті виконавчих проваджень № 46715640, № 46715476, № 46721788, № 46724637, № 46715997 у зв`язку з пропущенням строку пред`явлення виконавчих листів № 2018/2-4050/11, виданих 07 листопада 2013 року Київським районним судом м. Харкова (а.с. 239-258 том 2).

У вересні 2015 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії у місті Харкові звернувся до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, яку ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2015 року задоволено; поновлено строк пред`явлення до виконання п`яти виконавчих листів по цивільній справі 2018/2-4050/11 н/п 2/640/90/13, виданих Київським районним судом м. Харкова 07 листопада 2013 року (а.с. 281-282 том 2).

22 грудня 2015 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» складено на адресу Київського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції заяви про відкриття виконавчого провадження по справі № 2018/2-4050/11, до яких долучено оригінали виконавчих листів (а.с. 8-10 том 3).

З поштового повідомлення № 940 вбачається, що 25 грудня 2015 року уповноваженою особою Київського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції отримано від ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» поштове відправлення, його зміст не зазначений (а.с. 11 том 3).

08 квітня 2016 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» складено на адресу ДВС Київського району заяву щодо повідомлення про перебіг виконавчого провадження (а.с. 12 том 3). Доказів її направлення матеріали справи не містять.

20 травня 2016 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» складено на адресу Київського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції заяви про відкриття виконавчого провадження по справі № 2018/2-4050/11 щодо стягнення судових витрат, серед переліку додатків до яких вказано оригінали виконавчих листів (а.с. 13-17 том 3).

З поштового повідомлення № 534 вбачається, що 21 червня 2016 року уповноваженою особою Київського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції отримано від ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» поштове відправлення, його зміст не зазначений (а.с. 18 том 3).

17 жовтня 2016 року, 02 грудня 2016 року, 10 травня 2017 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» складено на адресу ДВС Київського району заяви щодо повідомлення про перебіг виконавчого провадження (а.с. 19-21 том 3). Доказів їх направлення матеріали справи не містять.

02 березня 2023 року АТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся із заявою до Київського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій зазначив, що на виконання до відділу 24 грудня 2015 року відповідно до опису представником АТ «Укрексімбанк» Єременко В.Г. направлені заяви від 22 грудня 2015 року про прийняття до виконання виконавчих листів, виданих 07 листопада 2013 року. До кожної заяви було додано оригінал виконавчого листа на кожного боржника окремо, копії довіреності представника та копії ухвали Київського районного суду від 20 жовтня 2015 року про поновлення строків пред`явлення виконавчих листів до виконання. Згідно повідомлення про вручення вищезазначені заяви було отримано представником відділу ДВС 21 червня 2016 року, проте станом на 01 березня 2023 року відсутня будь-яка інформація щодо відкриття виконавчих проваджень за вищевказаними заявами. Дані виконавчі документи не поверталися, жодних постанов до банку не надходило. Крім того, на адресу відділу ДВС неодноразово направлялися запити щодо ходу виконавчих проваджень, проте відповіді так і не надійшли до банку (а.с. 22 том 3).

На вказане звернення в.о. начальника Київського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав відповідь від 20 березня 2023 року №26128, за змістом якої відповідно до відомостей АСВП у Відділі не перебувають на виконанні виконавчі документи по справі №2018/2-4050/11. У зв`язку із тим, що строк зберігання переданих до архіву матеріалів виконавчого провадження на даний час сплинув, надати інформацію щодо виконавчих дій за виконавчими документами по справі №2018/2-4050/11 не вбачається можливим. Відповідно до номенклатури справ Київського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Переліку строк зберігання журналу реєстрації загальної вхідної кореспонденції, журналу реєстрації загальної вихідної кореспонденції, журналу реєстрації документів про відкриття виконавчого провадження, журналу обліку виконавчих проваджень складає три роки, надати більш детальну інформацію про повторне надходження виконавчих документів заявника не вбачається за можливим, у зв`язку з їх знищенням. Згідно відомостей АСВП (спецрозділ), до відділу надходили виконавчі документи по справі №2018/2-4050/11, та 16 лютого 2015 року державним виконавцем відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки пропущено строк пред`явлення виконавчого документа. Зважаючи на вищевказане, виконавчі документи по справі №2018/2-4050/11 дійсно надходили до Відділу, але у відкритті було відмовлено через пропуск строків пред`явлення виконавчих документів, які у подальшому не пред`являлися до виконання. В описі поштового вкладення, який міститься у додатках до заяви від 02 березня 2023 року, відсутні розпис працівника поштового зв`язку та відбиток календарного штемпеля, що унеможливлює взяття його до уваги, як належний та допустимий доказ надсилання заяв та виконавчих документів по справі №2018/2-4050/11. Враховуючи вищевикладене, станом на теперішній час у Відділі відкриті виконавчі провадження за виконавчими документами по справі №2018/2-4050/11 не перебувають (а.с. 23-24 том 3).

24 серпня 2023 року представник АТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до поліції із заявою про вчинення злочину працівниками банку у м. Харкові, які в 2014 році відповідали за стягнення проблемної заборгованості, а саме за подачу заяви про примусове виконання рішення та виконавчих листів щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , по кредитам від 19 червня 2007 року №6807С49, №6807С52, №6807С54, №6807С56, №6807С57, чим спричинили значну шкоду АТ «Укрексімбанк». Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 листопада 2023 року, Харківським районним управлінням поліції №1 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0002266 від 11 жовтня 2023 року за ч. 2 ст. 190 КК України (а.с. 156-161 том 3).

За результатами роботи тимчасової робочої групи відносно боржника фізичної особи ОСОБА_5 встановлено факт порушення вимог чинного законодавства та нормативних документів банку працівниками філії АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові, що підтверджується актом від 04 вересня 2023 року за результатами роботи тимчасової робочої групи, проведеної на виконання розпорядження Голови Правління АТ «Укрексімбанк». З акту вбачається, що 17 червня 2016 року невстановлений працівник банку, будучи службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, згідно опису вкладення, відправив повторно до виконавчої служби заяви про примусове виконання рішення від 20 травня 2016 року, не долучивши при цьому оригінали виконавчих листів, що унеможливлювало відкриття виконавчого провадження та здійснення примусового стягнення (а.с. 10-14 том 4).

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не встановлено.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу.

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 1013/8111/2012, провадження № 61-15413св23, стягувач може звернутись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа незалежно від обставин його втрати або перебування виконавчого листа на виконанні, а єдиними умовами для його видачі стягувачу є втрата виконавчого листа та звернення до суду із заявою про видачу його дубліката до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

У постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 2-1380/08 зазначено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку із його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, від 20 травня 2021 року у справі № 1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц, від 09 червня 2023 року у справі № 607/13804/13 зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат». При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Отже, суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання: чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, щодо причин пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин та характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав як для видачі дубліката виконавчого листа, так і для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Таким чином, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Для вирішення заяви про видачу дублікату виконавчого листа першочерговим є вирішення питання про поновлення строку для його пред`явлення. Видача дублікату виконавчого листа не має правової мети, якщо пропущений строк для його пред`явлення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Суд першої інстанції, встановивши відсутність поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви АТ «Державний експортно-імпортний банк України» без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи заочне рішення суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , законним представником якої є ОСОБА_2 , ОСОБА_4 набрало законної сили 25 вересня 2013 року.

Виконавчі листи на примусове виконання заочного рішення суду були видані 07 листопада 2013 року. На час видачі виконавчих листів діяли норми Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», у статті 22 якого було передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Тобто, виконавчі листи мали бути пред`явлені до виконання у строк до 25 вересня 2014 року. Проте, виконавчі провадження з примусового виконання вказаних виконавчих листів не були відкриті.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2015 року поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчих листів по цивільній справі 2018/2-4050/11, виданих Київським районним судом м. Харкова 07 листопада 2013 року, про стягнення на користь ПАТ Укрексімбанк в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові заборгованості з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 . Ухвала набрала законної сили 28 жовтня 2015 року.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», частиною 1 статті 12 якого передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

За загальним правилом закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи (стаття 58 Конституції України).

У пункті 2 рішення Конституційного Суду України у справі N 1-7/99 від 9 лютого 1999 року (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) вказано, що цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому, у пункті 3 вказаного рішення вказано, що надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Враховуючи, що Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року в пункті 5 Розділу XIII «Прикінцеві та Перехідні положення» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (протягом 3-х років), то має місце пряма вказівка законодавця про надання зворотної дії в часі положенню щодо поширення 3-х річного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, які були видані до 05 жовтня 2016 року, а не лише після набрання чинності Закону від 02 червня 2016 року.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 02 червня 2016 року №1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких не сплив на час набрання чинності Законом від 02 червня 2016 року № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII «Прикінцевих та перехідних положень» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону від 02 червня 2016 року №1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчих документів після його поновлення ухвалою суду сплив 28 жовтня 2018 року.

Однак, протягом зазначеного строку стягувач не вжив всіх належних заходів щодо встановлення місцезнаходження виконавчих листів та повторного пред`явлення їх до виконання.

Належних доказів того, що після поновлення судом строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання банк 22 грудня 2015 року та 08 квітня 2016 року повторно пред`являв виконавчі листи до органу ДВС, суду не надано. З наданих стягувачем поштових повідомлень неможливо встановити зміст відправлень. Описів вкладення до цінних листів, на які посилається банк, суду не надано, а Київський відділ ДВС зазначив, що такі описи не містять підпису працівника поштового зв`язку та відбитку календарного штемпеля. Згідно відомостей органу ДВС виконавчі листи надходили до нього лише 16 лютого 2015 року, та державним виконавцем було відмовлено у відкритті виконавчого провадження у зв`язку з пропуском строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання. Інших відомостей щодо надходження виконавчих листів орган ДВС не має. До того ж, самим банком за результатами перевірки встановлено, що 17 червня 2016 року його працівник відправив повторно до виконавчої служби заяви про примусове виконання рішення від 20 травня 2016 року, не долучивши при цьому оригінали виконавчих листів.

Тобто, з лютого 2015 року банк не пред`являв виконавчі листи до виконання.

Банк, який є юридичною особою, зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах державної виконавчої служби.

Неналежне виконання посадових обов`язків працівниками банку не свідчить про поважність причин пропуску строку, оскільки стосується внутрішньо організаційних процесів юридичної особи, які залежать від неї самої, а тому не є об`єктивною обставиною, що унеможливила своєчасне звернення до суду.

Отже, посилання банку на те, що ним встановлено факт порушення вимог чинного законодавства та нормативних документів працівниками філії у м. Харкові, з приводу чого направлено до поліції заяву про кримінальне правопорушення, не можуть бути взяті до уваги як поважна причина пропуску строку.

Матеріали справи свідчать про те, що до березня 2023 року стягувач АТ «Державний експортно-імпортний банк України» не цікавився ходом виконання вищевказаних виконавчих листів, не був зацікавлений у своєчасному виконанні рішення суду та стягненні з боржників заборгованості. Доказів направлення банком до органу ДВС запитів щодо ходу виконавчого провадження від 17 жовтня 2016 року, 02 грудня 2016 року, 10 травня 2017 року, матеріали справи не містять.

Стягувач повинен був демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури, зокрема, знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, оскаржувати за потреби бездіяльність державних виконавців тощо.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Проте, банк тривалий час не реалізовував усі свої права як стягувача, що свідчить про його небажання захищати власні інтереси у виконавчому провадженні.

Твердження стягувача про те, що без відповіді органу виконавчої служби, яка отримана лише у 2023 році, неможливо було встановити місцезнаходження виконавчих листів і звернутися до суду із заявою про поновлення строків, колегія суддів вважає безпідставними, адже доказів, що свідчили б про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, суду не надано.

Банк як стягувач не був позбавлений можливості самостійно встановити відсутність у нього оригіналів виконавчих листів, ознайомитися з матеріалами виконавчих проваджень та звернутися до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів протягом строку для їх пред`явлення до виконання. Жодних поважних причин, а саме об`єктивних, непереборних обставин, які б перешкоджали йому вчинити такі дії, заявником не наведено.

Доказів, що дії та бездіяльність державного виконавця оскаржувались в адміністративному чи судовому порядку, матеріали справи також не містять.

Посилання стягувача на не направлення йому виконавчих листів органом ДВС не можуть бути взяті до уваги, оскільки самим банком встановлено, що працівник його філії не направив оригінали виконавчих листів до виконавчої служби.

Посилання банку на факт збройної агресії рф проти України, що почалась 24 лютого 2022 року, також не можуть бути взяті до уваги, адже строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання сплив ще у 2018 році, задовго до повномасштабного вторгнення рф на територію України.

Сам по собі факт невиконання рішення суду не є підставою для поновлення строку.

Отже, заявником не наведено обґрунтованих аргументів на підтвердження поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання та підстав для його поновлення.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року по справі № 2-12537/10, провадження № 61-9907св18, суд не має права поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання за відсутності відповідних поважних причин пропуску цього строку.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви АТ «Державний експортно-імпортний банк України».

Оскільки підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не вбачається, то немає й підстав для видачі його дубліката, адже вимога про видачу дубліката виконавчого листа безпосередньо пов`язується із можливістю пред`явлення його до виконання, право на яке є втраченим у зв`язку з пропуском строків його пред`явлення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, зводяться до необхідності переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена на підставі норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, тому підстави для її скасування відсутні.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 26 травня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина