Справа № 683/1335/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Лугового О.М.,

з участю секретаря Градомської Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/1335/25, провадження №2-о/683/87/2025 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

встановив:

02 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 вказує, що вона із ОСОБА_2 перебують у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також є син від попереднього шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Протягом тривалого часу вона потерпає від домашнього насильства, яке чинить відносно неї ОСОБА_2 , а саме проявляє відносно неї безпідставну агресію, цькує, психологічно тисне, виражається на її адресу нецензурною лайкою, безпідставно звинувачує та формує почуття провини, принижує, погрожує фізичною розправою. З метою припинення протиправних дій з боку ОСОБА_2 вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів, однак це не дало жодного результату, оскільки ОСОБА_2 своєї поведінки не змінив. Йому виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності а саме постановами Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31.01.2022 року, від 02.10.2023 року, від 02.07.2024 року. Крім того, 22.05.2024 року, 04.06.2024 року, 11.03.2025 року, 15.04.2025 року працівниками поліції відносно ОСОБА_2 виносилися термінові заборонні приписі, однак останній неодноразово порушував їх.

Заявниця зазначає, що психологічне насильство, яке вона змушена терпіти, завдає шкоди її психологічному та фізичному здоров`ю. Вона налякана та пригнічена, стан її здоров`я постійно погіршується через насильство, яке вона терпить з боку ОСОБА_2 , вона перебуває у постійному стані тривоги та живе у страху, змушена постійно звертатись у поліцію за захистом, однак кривдник не зважає на це і насильство по відношенню до неї не припиняє.

За таких обставин ОСОБА_1 просить суд видати обмежувальний припис щодо кривдника ОСОБА_2 строком на 6 місяців, яким заборонити йому: перебувати за адресою проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань до 100 м до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати, переслідувати та в будь який спосіб спілкуватися із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .; вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Крім того, просить направити кривдника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на проходження програми для кривдників.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 травня 2025 року у даній справі було призначено дату судового засідання.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не з`явилась, однак через канцелярію суду подала заяву якою просить розгляд справи здійснити у її відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не подавав, а тому суд вирішив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Дослідивши матеріали заяви про видачу обмежувального припису, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

З наявних в матеріалах справи постанов Старокостянтиніського районного суду Хмельницької області від 31.01.2022 року, від 02.10.2023 року, від 02.07.2024 року, судом встановлено, що ОСОБА_2 було притягнуто до відповідальності за ч.1, ч.2 ст.173-2 КУпАП, за вчинення фізичного та психологічного насильства відносно ОСОБА_1 ..

Звертаючись із заявою про видачу обмежувального припису, заявниця вказує, що не зважаючи на притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , останній продовжує здійснювати дії які проявляються у постійних образ і приниженнях відносно неї, через повідомлення, телефонні дзвінки або під час особистих зустрічей. Зазначені дії часто вчиняються ним у стані алкогольного сп`яніння. Його дії як зазначає ОСОБА_1 , спрямовані на провокування її емоційного виснаження.

Главою 13 розділу IV Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником - у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Даний Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів - осіб, які постраждали від такого насильства.

Як визначено п.п. 3, 6, 7, 8, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі

Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Отже, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 згідно постанови судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31.01.2022 року та від 02.10.2023 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу з огляду на доведеність вчинення ним 01.01.2022 року та 22.09.2023 року по АДРЕСА_1 , домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_1 ..

Крім того, згідно постанови судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02.07.2024 року ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу з огляду на доведеність вчинення ним 22.05.2024 року по АДРЕСА_1 , домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_1 ..

Крім того, на ОСОБА_2 неодноразово та в останнє виносився терміновий заборонний припис стосовно кривдника, а саме 15 квітня 2025 року, за фактом вчинення домашнього насильства щодо своєї дружини ОСОБА_1 .

Зважаючи на встановлені обставини у справі, суд констатує, що в ході судового розгляду підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_2 вчиняє різного характеру домашнє насильство щодо ОСОБА_1 .

На час розгляду справи в суді відносини між сторонами не покращились, ОСОБА_2 не було надано жодних доказів на спростування вищенаведених обставин. Водночас, доказів системності вчинення таких дій ОСОБА_2 протягом тривалого часу заявницею не подано.

Враховуючи викладене, зважаючи на протиправну поведінку ОСОБА_2 , приймаючи до уваги те, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, не бажає змінювати свою поведінку, суд прийшов до висновку, що доводи заявниці про ризик продовження кривдником таких дій відносно неї, а отже і необхідність застосування обмежувального припису є обґрунтованими.

Відповідно до п. 10 ч. 1. ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під програмою для кривдника слід розуміти комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Також, суд враховує, що згідно положень ст. 350-6 ЦПК України видача обмежувального припису на строк шість місяців є максимальним терміном і обмежувальний припис може бути видано на строк від одного місяця.

Так, в поданій заяві заявницею взагалі не наведено аргументів видачі обмежувального припису на максимальний строк.

В той же час, зважаючи на наявність в учасників справи двох дітей та у зв`язку з цим необхідність спілкування батьків для спільного виховання дітей, а також вчинення інших необхідних дій в інтересах дітей, суд вважає, що видача обмежувального припису на строк шість місяців є досить тривалою в такій ситуації. Тому, з урахуванням інтересів дітей та спільного обов`язку обох батьків щодо їх виховання і утримання, суд приходить до висновку, що обмежувальний припис необхідно видати на строк три місяці.

Відповідно до частини першої статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Саме на захист людини, її життя і здоров`я, недоторканості та безпеки спрямоване обґрунтоване застосування обмежувального припису. В свою чергу, згідно із частиною четвертою статті 13 Конституції України держава взяла на себе зобов`язання забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності. Однак частина перша статті 63 Конституції України передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно, враховуючи що найвища соціальна цінність, закріплена у статті 3 Конституції України, переважає над конституційним правом особи, передбаченим частиною четвертою статті 13 Конституції України, що відповідає загальному інтересу суспільства, допускається обмеження останнього на користь першого в межах правил, встановлених законом.

З урахуванням, наданих ОСОБА_1 доказів, суд вважає, що заявницею доведено наявність обставин, які відповідно до положень Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», дають підстави для часткового задоволення заяви про видачу обмежувального припису на строк 3 місяці.

Що стосується вимоги заяви заявниці про направлення ОСОБА_2 на проходження програми для кривдників, суд зазначає що програма для кривдників може застосовуватись як в межах притягнення кривдника до адміністративної відповідальності, так і в межах притягнення особи до кримінальної відповідальності за злочин, пов`язаний з домашнім насильством (ст. 39-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення; ст. 91-1 Кримінального кодексу України).

Обов`язок пройти відповідний курс програми для кривдника виникає лише в тому випадку, коли суд за результатами розгляду справи про адміністративне або кримінальне правопорушення притягає особу до відповідного виду відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

В силу ч. 3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст. 294, 350-5 - 350-8 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису -задоволити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , строком на 3 (три) місяція, яким визначити наступні тимчасові обмеження:

- заборонитиОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 наближатися до місця проживання, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 на відстань 100 (сто) метрів;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонитиОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб

В решті вимог відмовити.

Встановити строк дії обмежувального припису 3 (три) місяці, з часу проголошення даного судового рішення.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Повідомити про встановлення обмежувального припису ХРУП ГУНП в Хмельницькій області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області.

Попередити ОСОБА_2 , що за умисне невиконання обмежувальних приписів передбачена кримінальна відповідальність заст. 390-1 КК України.

Рішення суду про видачу обмежувального припису допустити до негайного виконання.

Копію рішення після його проголошення негайно вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копію рішення суду негайно надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: