Справа № 946/1877/25
Провадження № 2/946/2382/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

18.03.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами, які згодом були уточнені заявою від 09.05.2025 року та якими просить встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її прадід ОСОБА_4 , за життя спадкодавець заповіт не залишив, спадщину прийняла донька спадкодавця ОСОБА_3 шляхом постійного проживання за однією адресою зі спадкодавцем, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_3 , за життя вона залишила заповіт на ім`я ОСОБА_2 , однак не вся спадщина охоплена заповітом, тому спадкування частини спадщини повинно здійснюватися за законом, спадкоємцем за правом представлення після смерті ОСОБА_3 являється онука ОСОБА_1 , спадкоємці за законом та заповітом спадщину прийняли шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, однак письмовою відповіддю державного нотаріуса було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку із тим, що пропущений встановлений законодавством строк для прийняття спадщини.

13.05.2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічними позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,7416 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0430, земельну ділянку площею 0,8312 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0477 та земельну ділянку площею 0,6406 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0496. Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її свекруха ОСОБА_3 , за життя вона залишила заповіт на ім`я ОСОБА_2 , однак не вся спадщина охоплена заповітом, тому спадкування частини спадщини повинно здійснюватися за законом, спадкоємцем за правом представлення після смерті ОСОБА_3 являється онука ОСОБА_1 , спадкоємці за законом та заповітом спадщину прийняли шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, однак письмовою відповіддю державного нотаріуса було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку із тим, що пропущений встановлений законодавством строк для прийняття спадщини.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою уточнені первісні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, зустрічні позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якими уточнені первісні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову, зустрічні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити зустрічний позов.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належить:

- житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі № НОМЕР_1 від 25.08.1988 року, виданого КП «Ізмаїльське МБТІ», що також підтверджено відповіддю на запит № 228 від 15.04.2025 року, наданою КП «Ізмаїльське МБТІ».

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 14.08.1994 року Ізмаїльським міським відділом РАЦС, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя спадкодавець заповіту не залишив.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_4 являється:

-донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , повторно виданим 17.01.2002 року виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та актовим записом про одруження № 24 від 18.10.1964 року, складеним виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Згідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 вступила у володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджено довідкою № 236 від 14.03.2025 року, виданою Комишівським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належить:

- житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі № НОМЕР_1 від 25.08.1988 року, виданого КП «Ізмаїльське МБТІ», який вона фактично прийняла після смерті ОСОБА_4 , але юридично не оформила;

- земельна ділянка площею 0,7416 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909045, виданого 20.09.2006 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.521.00162, кадастровий номер :01:003:0430, що також підтверджено відповіддю на запит № 769/340-25 від 28.03.2025 року, наданою відділом № 4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру в Одеській області;

- земельна ділянка площею 0,8312 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909045, виданого 20.09.2006 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.521.00162, кадастровий номер :01:001:0477, що також підтверджено відповіддю на запит № 769/340-25 від 28.03.2025 року, наданою відділом № 4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру в Одеській області;

- земельна ділянка площею 0,6406 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909045, виданого 20.09.2006 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.521.00162, кадастровий номер :01:002:0496, що також підтверджено відповіддю на запит № 769/340-25 від 28.03.2025 року, наданою відділом № 4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру в Одеській області.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 09.07.2024 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту посвідченого 01.06.2017 року секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Рогожа В.С., зареєстрованого в реєстрі за № 159, ОСОБА_3 заповіла державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909045, площею 2,214 га, виданим Ізмаїльським районним відділом земельних ресурсів Ізмаїльської РДА від 20.09.2006 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 80694172 від 02.04.2025 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт ОСОБА_3 від 01.06.2017 року, зареєстрований за № 159 не змінювався та не скасовувався.

Однак зміст заповіту як одностороннього правочину, який становить волю заповідача є не цілком зрозумілим, логічним, послідовним та таким, що містить нечітке формулювання, оскільки заповідається не земельна ділянка, а державний акт який дає право на земельну ділянку, тобто дане формулювання вказує на прогалини у реалізації волі заповідача щодо долі спадщини, що, відповідно, дає підстави вважати про необхідність тлумачення даного правочину, зокрема у судовому порядку, зміст якого не містить чітке виявлення волі заповідача щодо належного йому майна.

Вчинення заповіту заповідачем на користь позивача підтверджує волю спадкодавця щодо спадкування саме цього майна, а саме земельної ділянки, а не державного акту, тому відповідне заповідальне розпорядження виконанню підлягає, і спадкування відповідного майна повинно здійснюватися відповідно по заповіту.

Після смерті ОСОБА_3 відповідно до ст. 1241 ЦК України, особи, які мають право на обов`язкову частку, відсутні.

Однак оскільки не вся спадщина охоплена заповітом, тому спадкування іншого спадкового майна повинно здійснюватися за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 являється:

- син ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим 21.11.1965 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Однак ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим 10.05.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, тобто до відкриття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно до вимог ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Спадкоємцем за правом представлення після смерті ОСОБА_3 являється:

-онука ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 , виданим 19.03.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого її батьком являється ОСОБА_7 .

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою № 65 від 07.02.2025 року, наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважаємось такими, які прийняли спадщину.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса від 19.03.2025 року було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку із тим, що пропущений встановлений законодавством строк для прийняття спадщини.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1234,1235, 1268, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- земельну ділянку площею 0,7416 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909045, виданий 20.09.2006 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.521.00162), кадастровий номер :01:003:0430;

- земельну ділянку площею 0,8312 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909045, виданий 20.09.2006 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.521.00162), кадастровий номер :01:001:0477;

- земельну ділянку площею 0,6406 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909045, виданий 20.09.2006 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.521.00162), кадастровий номер :01:002:0496.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.05.2025 року.

Суддя: О.Я.Присакар