ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 621/2604/24
Номер провадження 22-з/818/91/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Тичкової О.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, постановленого під час апеляційного перегляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на додаткове рішення Зміївського районного суду Харківської області від 18 листопада 2024 року в складі судді Вельможної І.В. по справі № 621/2604/24 за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 07 листопада 2024 року позов задоволено, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 08 серпня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 2737, - розірвано, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

11 листопада 2024 року за допомогою системи «Електронний суд» представниця ОСОБА_1 адвокат Грушко Ж.В. подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення.

Додатковим рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 18 листопада 2024 року заяву задоволено, ухвалено додаткове рішення по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 8 000,00 грн.

На вказане судове рішення 18 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_2 адвокат Турчин Я.О. до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив апеляційну скаргу задовольнити, додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви представниці ОСОБА_1 - адвоката Грушко Ж.В. про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Постановою Харківського апеляційного суду від 17 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, додаткове рішення Зміївського районного суду Харківської області від 18 листопада 2024 року - змінено, зменшено суму судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , з 8000,00 грн до 3500,00 грн.

21 березня 2025 року за допомогою системи «Електронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Грушко Ж.В. звернулась до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі № 621/2604/24.

Заява мотивована тим, що між ОСОБА_1 та адвокатом Грушко Ж.В. було укладено договір про надання правничої допомоги № LE 56 від 01 липня 2024 року. У зв`язку з поданням Дорошевим В.О. апеляційної скарги на додаткове рішення суду ОСОБА_1 понесено судові витрати на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн, що підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 20 березня 2025 року до відповідного договору та квитанцією № 2.107996943.1 від 19 березня 2025 року про оплату за юридичні послуги згідно з договором № LE 56 від 01 липня 2024 року. Дії, зазначені в акті здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 20 березня 2025 року, відповідають умовам договору про надання правничої допомоги та пов`язані з цією справою, всі види процесуальних документів, які в ньому зазначені, були виконані адвокатом та знаходяться в матеріалах справи.

Просила розглянути заяву та відшкодувати ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені в межах цивільної справи № 621/2604/24 в апеляційній інстанції.

04 квітня 2025 року за допомогою системи «Електронний суд» від представника ОСОБА_2 адвоката Турчина Я.О. надійшли заперечення на заяву, в яких він просив відмовити у її задоволенні. Вказав, що ОСОБА_1 порушено вимогу процесуального закону щодо подання разом з відзивом на апеляційну скаргу попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат. Фактично задоволення клопотання представниці позивачки призведе до нівелювання постанови апеляційного суду від 17 березня 2025 року про зменшення суми судових витрат з 8000,00 грн до 3500,00 грн. Сума, вказана адвокатом Грушко Ж.В., довільна, необґрунтована і фактично перевищує розмір судових витрат, присуджених за наслідками розгляду справи по суті, а тому є неспівмірною зі складністю справи, обсягом виконаної роботи. Позивачка перебуває за кордоном, тож не могла підписати акт приймання-передачі виконаних робіт і оплатити послуги адвоката у м. Вінниця, реальним платником є невстановлена особа ОСОБА_3 . Вирішення питання щодо стягнення судових витрат за наслідками перегляду додаткового рішення, яким вже вирішено питання розподілу судових витрат, є необґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції розглядає заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України, частини 3 статті 270 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи і доводи заяви, колегія суддів вважає, що заяву ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати .

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно вимог статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналіз наведених процесуальних норм вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

При цьому, вимога частини 8 статті 141 ЦПК застосовується і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Такого висновку дійшла Велика Палата у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.

У пункті 51 зазначеної постанови зроблено висновок, що відсутність у матеріалах справи заяви про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення свідчить про відсутність підстав для розгляду поданих документів.

Водночас потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів у підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи.

Не заявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Зазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22) та підтримані у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 712/8522/19 (провадження № 61-11155св2).

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси ОСОБА_1 представляла адвокат Грушко Ж.В. на підставі договору № LE-56 про надання правничої допомоги від 01 липня 2024 року та ордеру серія АВ № 1140708 (а.с. 87, 90-91 том 2).

Відповідно до пункту 4.4 договору сторони погодились, що вартість однієї години роботи виконавця в робочий день складає 3000,00 грн. Під робочим часом, у цьому випадку, розуміється, час: з 9-00 години до 18-00 години у робочі дні, визначені згідно чинного трудового законодавства України. У разі надання виконавцем правничої допомоги, на вимогу замовника, в неробочий час, то вартість однієї години роботи виконавця складає 6000,00 грн. За результатами надання правничої допомоги складається акт здачі - приймання наданих послуг, що підписується сторонами. В акті здачі - приймання наданих послуг вказується обсяг наданої виконавцем правничої допомоги, витрачений час та вартість. Акт здачі - приймання наданих послуг передається замовнику виконавцем особисто в руки або надсилається поштою (в тому числі електронною) за реквізитами, визначеними розділом 10 цього Договору.

Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення представницею Цимбал-Дорошевої В.О. надано акт № 1 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 20 березня 2025 року за договором № LE-56 про надання правничої допомоги від 01 липня 2024 року, з якого вбачається, що адвокат Грушко Ж.В. надала ОСОБА_1 наступні послуги: усні консультації, рекомендації, роз`яснення зі спорів, які виникають у сфері стягнення витрат на правничу допомогу протягом 15 хвилин вартістю 750,00 грн, аналіз судової практики, написання та подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 45 хвилин вартістю 2750,00 грн, загальна вартість робіт (послуг) становить 3500,00 грн (а.с. 88 том 2).

На підтвердження оплати ОСОБА_1 наданих послуг у розмірі 3500,00 грн надано копію квитанції АТ «ПриватБанк» до платіжної інструкції на переказ готівки від 19 березня 2025 року (а.с. 89).

Однак, всупереч вимогам статті 141 ЦПК України з моменту відкриття апеляційного провадження у справі та до прийняття постанови Харківського апеляційного суду від 17 березня 2025 року ОСОБА_1 та її представниця не зробили заяви щодо відшкодування їй судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, та не зверталися до суду із клопотанням про стягнення з ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу.

У поданому представницею ОСОБА_1 адвокатом Гружко Ж.В. відзиві на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду не зазначено про понесення нею судових витрат на правничу допомогу та необхідність їх розподілу за результатами розгляду справи (а.с. 59-61 том 2).

Будь-яких інших заяв чи клопотань щодо того, що ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу, докази щодо розміру яких будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, від позивачки та її представниці до суду апеляційної інстанції не надходило.

Не заявлення ОСОБА_1 до прийняття постанови у справі про необхідність розподілу судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції є підставою для відмови у задоволенні її заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Керуючись ст.ст.141, 142, 270, 368, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, постановленого під час апеляційного перегляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на додаткове рішення Зміївського районного суду Харківської області від 18 листопада 2024 року в складі судді Вельможної І.В. по справі № 621/2604/24 за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 23 травня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова