Справа № 149/411/21
Провадження №2-др/149/5/25
26.05.2025 р. м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Гончарук-Аліфанової О. Ю.,
при секретарі Паламарчук Л. В.,
розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Мишковської Тетяни Миколаївни про постановлення додаткового рішення,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю,
за зустрічним позовом представника ОСОБА_1 адвоката Мишковської Тетяни Миколаївни до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя,поділ майна подружжя,
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя в натурі,
Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 травня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю відмовлено, зустрічний позов представника ОСОБА_1 адвоката Мишковської Тетяни Миколаївни до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя, поділ майна подружжя задоволено, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя в натурі задоволено частково.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 , об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

Виділено у приватну власність ОСОБА_1 автомобіль "Volkswagen Transporter", білого кольору, номер кузова - НОМЕР_1 , 2001 р. в., д.н.з. НОМЕР_2 .

Виділено у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,0800 га, кадастровий номер :00:005:0981, розташовану в АДРЕСА_2 .

15 травня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Мишковська Тетяна Миколаївна подала до суду заяву про постановлення додаткового рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 58 000,00 грн.

23 травня 2025 року представник ОСОБА_2 адвокат Поворознюк Борис Миколайовича надав до суду клопотання про відмову в стягненні витрат на правову допомогу. При цьому, в разі встановлення наявності підстав для стягнення витрат, адвокат просив зменшити судові витрат до 5 000 грн.

Дослідивши матеріали справи в межах доводів заяви представника позивача про стягнення судових витрат у справі, заперечення представника відповідача, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Вище наведена правова позиція знайшла своє відображення у додатковій постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18.

До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем були надані такі документи:

- копія договору про надання правничої допомоги від 09 березня 2021 року з Додатком № 1 Умови та порядок розрахунків, відповідно до якого сторони домовились, що розмір плати (гонорару) за надання правничої допомоги, яка обумовлена договором, складає 28 000 грн;

- додаткову Угоду № 1 від 15 жовтня 2021 року, відповідно до якої в зв`язку із поданням ОСОБА_2 01 жовтня 2021 року позовної заяви про поділ спільного майна подружжя в натурі, сторони домовились додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги змінити, а саме визначити вартість послуг у розмірі 58 000 грн;

- квитанції до прибуткового касового від 09 березня 2021 року та 15 травня 2025 року про оплату ОСОБА_1 58 000 грн за надання правничої допомоги;

- опис виконаних робіт по справі № 149/411/21, згідно з яким адвокатом Мишковською Т. М. було виконано наступні роботи: вивчення матеріалів первісного позову для формування правової позиції по справі, надання консультації, збір доказів та подання зустрічного позову з додатками, вивчення матеріалів позову про поділ майна подружжя в натурі для формування правової позиції по справі, надання консультації, підготовка та надання процесуальних документів в тому числі заяв, клопотань та пояснень, участь у судових засіданнях, ознайомлення із матеріалами справи, підготовка та виступ в судових дебатах.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою N 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази на підтвердження цих витрат не є безумовною підставою для їх стягнення судом у визначеному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності цих витрат.

З опису виконаних робіт вбачається, що ОСОБА_1 адвокатом Мишковською Т. М. надавалися послуги на правничу допомогу, які полягали у консультації клієнта щодо первісного позову про визнання майна особистою приватною власністю та консультації клієнта щодо позову про поділ майна подружжя.

У вказаних позовних заявах предмет і підстави позову є майже ідентичними, а саме спільне майно подружжя, які ґрунтуються на аналогічних доказах, що не призвело до витрачання адвокатом Мишковською Т. М. додаткового часу на ведення справи та надання правової допомоги ОСОБА_1 . При цьому, відзив на позовну заяву про поділ спільного майна подружжя адвокатом Мишковською Т. М. не подавався, а обставини, які з`ясовувались в рамках даного позову були пов`язані із з`ясуванням обставин за зустрічним позовом про визнання майна подружжя спільною власністю подружжя та поділ майна подружжя.

З огляду на якість поданих адвокатом Мишковською Т. М. процесуальних документів, доказове наповнення матеріалів справи та їх об`єм, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, реальності адвокатських витрат, суд вважає, що обґрунтованими і пропорційними до предмета спору є витрати на правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 30 000 гривень, які слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , що на переконання суду буде відповідати критеріям розумності, виваженості та справедливості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.133, 134, 137, 141, 270, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Мишковської Тетяни Миколаївни про постановлення додаткового рішення - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30 000 (тридцять тисяч) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи:

Позивач за первісним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Представник позивача за первісним позовом: адвокат Поворознюк Борис Миколайович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 313 від 25 січня 1999 року.

Відповідач за первісним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Представник відповідача за первісним позовом: адвокат Мишковська Тетяна Миколаївна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000264 від 16 травня 2018 року.

Представник відповідача за первісним позовом: адвокат Калачик Наталія Михайлівна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000624 від 03 січня 2020 року.

Представник відповідача за первісним позовом: адвокат Ткачук Вікторія Вікторівна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000895 від 27 травня 2022 року.

Суддя: