Справа № 190/2355/23
Провадження №2-п/190/8/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Кудрявцевої Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Пронської Т.В.

представника відповідача Олейнікова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 25.12.2023 року по справі №190/2355/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просить поновити строк на подачу заяви про скасування заочного рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 25.01.2024 року по справі №190/2355/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.(а.с.92-98).

Заява обґрунтована тим, що 25.01.2024 року заочним рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області у справі №190/2355/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК`ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором №501404391 від 21.07.2021 року у розмірі 43725,70 грн та витрати по оплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. Зазначає, що відповідач не був повідомлений про розгляд справи №190/2355/23 належним чином, а тому не міг скористатись своїми процесуальними правами та був позбавлений права надати свої пояснення з приводу доводів викладених в позовній заяві, з якими категорично не згодний. 06.12.2024 року від приватного виконавця в рамках ВП №76724352 відповідач дізнався, що у нього існує заборгованість за кредитним договором перед ТОВ «ФК`ЄАПБ» за виконавчим листом №190/2355/23 від 22.10.2023 року. Вважає, що матеріали справи не містять належних доказів того, що кредитні кошти за договором №501404391 від 21.06.2021 року були дійсно отримані відповідачем, а тому позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Поміж іншого, в заяві заявлено вимогу про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення, яка обґрунтована тим, що відповідач не отримував надіслану на його адресу копію заочного рішення; 17.12.2024 року ним, як представником відповідача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи за допомогою «Електронний суд» та йому надано доступ до матеріалів справи. В зв`язку з чим, просить поновити строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення.

25.12.2024 року ухвалою П`ятихатського районного суду у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення П`ятихатського районного суду від 25.12.2023 року у справі №190/2355/23 , відмовлено.

23.04.2025 року постановою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , - ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 25.12.2024 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розгляд справи призначено на 19.05.2025 року на 09.00 год.

19.05.2025 року на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Стеценко В.І., в якій просить залишити без задоволення заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення та наводить аргументи на спростування позиції сторони відповідача щодо необґрунтованості позовних вимог. Вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК`ЄАПБ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, є цілком обґрунтованими і судом по справі ухвалено законне рішення. Розгляд справи просить проводити у відсутність представника ТОВ «ФК`ЄАПБ».

Заявник/відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Представник ОСОБА_2 Олейніков О.А. в судовому засіданні просить поновити строк на подачу заяви про скасування заочного рішення, скасувати заочне рішення П`ятихатського районного суду від 25.01.2024 року по справі №190/2355/23 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначити справу до розгляду по суті.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи №190/2355/23, дійшов до наступного висновку.

При вирішенні заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 120, 122, 123, 124, 126 127 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Також, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, заочним рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 25.12.2023 року по справі №190/2355/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК`Євррпейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги ТОВ «ФК`ЄАПБ» задоволено в повному обсязі: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК`Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №501404391 в сумі 43725,70 грн. та судові витрати (а.с.77-79)

З урахуванням ч.6 ст.272 ЦПК України, судом встановлено, що відповідно до супровідного листа від 28.12.2023 року на адресу реєстрації ОСОБА_2 , яка перевірена судом шляхом отримання відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, надіслано копію заочного рішення суду, проте конверт повернувся без вручення 26.01.2024. Разом з цим, відповідачем не повідомлено суду іншої адреси для кореспонденції.

Таким чином 20-денний строк, визначений у чинній редакції цивільного процесуального законодавства, на подання заяви про перегляд заочного рішення сплинув 15.02.2024 . При цьому, відповідач про наявність заочного рішення суду дізнався лише 06.12.2024 року.

Суд наголошує, що за приписами ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поняття поважності причин пропуску процесуального строку є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому, виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом чи встановлений відповідно до нього судом строк.

При цьому, Велика Палата Верховного суду в своїй постанові від 09 листопада 2021 року у справі №214/5505/16, пр.№14-74цс21 дійшла висновку, згідно якого не у всіх випадках, коли до суду надійшли документи після спливу процесуального строку, ці документи слід залишати без розгляду. Якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою і третьою статті 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у ст.287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.

Суд враховує, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Крім того, відповідно до положень статей 12-2 та 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суди Дніпропетровської області не припиняли, не призупиняли своєї діяльності та продовжували здійснювати правосуддя, не дивлячись на повітряні тривоги, відсутність електрозабезпечення, масовані ракетні ураження території Дніпропетровської області.

За приписами ч.4 ст.263 ЦПК України суд враховує правові висновки, здійснені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 9 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16, пр. № 14-74цс21. Так, Велика Палата зауважила, що процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), може вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій статті 287 ЦПК України. Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення. Разом з цим, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Зважаючи на посилання сторони відповідача, суд зазначає, що сторона відповідача достеменно обізнана із ухваленим рішенням, що оскаржується, реалізувала своє право на подання заяви про його перегляд, тому суд вважає за необхідне поновити строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду від 25.12.2023 року.

У даній справі ухвалою суду від 02.11.2023 року було відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.35).

Судову повістку та іншу судову кореспонденцію було направлено судом засобами поштового зв`язку відповідачу ОСОБА_2 на адресу його зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання на 29.11.2023 разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі, з позовною заявою і доданими до неї документами повернута до суду у зв`язку з неотриманням адресатом з відміткою на поштовому конверті «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.38-71).

В наступне судове засідання на 11.30 год. 25.12.2023 року відповідача ОСОБА_2 було викликано через оголошення на офіційному веб порталі Судової влади України (а.с.74)

Відповідно до п.2 ч.7 статті 128 ЦПК України , повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідач під час розгляду даної справи іншої адреси місця свого проживання, яке відрізняється від адреси його місця реєстрації, суду не повідомив.

Довідка поштового відправлення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суду не повідомив, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних доказів на заперечення вимог позивача не надав, як і заяв по суті справи.

Отже, в зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого про місце та час розгляду справи, 25.12.2023 року суд ухвалив заочне рішення.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд звертає увагу, що ним вжито всіх заходів для повідомлення учасника справи про судовий розгляд. Неналежне виконання стороною своїх процесуальних обов`язків та зловживання процесуальними правами не може бути підставою для скасування рішення суду. Таким чином, вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про час, дату і місце судового засідання.

Згідно зі статтею 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і який не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, а також яким не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, зі згоди позивача на підставі наявних в матеріалах справи доказів ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Згідно ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та/або не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз змісту ст. 288 ЦПК України дає підстави вважати суду, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: перша - відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; друга - докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому, наявність цих двох підстав для скасування заочного рішення є обов`язковою.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути встановлена судом в їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Крім того, підставою для перегляду заочного рішення є обставини, що свідчать про докази, що можуть вплинути на ухвалене заочне рішення, тобто докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача і якщо б вони були відомі суду при розгляді справи, то в справі було б ухвалене інше рішення.

Суд констатує, що заявник у своїй заяві про перегляд заочного рішення не посилається на будь-які докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, та які не враховані судом при ухваленні рішення.

Крім доказів, наданих позивачем при подачі позову, інших доказів суду не надано. Зазначені докази були предметом розгляду у судовому засіданні.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення заявник повинен зазначити такі обставини та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку та ухвалив би принципово інше рішення. Таких доказів заявник при розгляді заяви про перегляд заочного рішення суду не надав.

В заяві про скасування заочного рішення заявником не зазначено сукупність умов, які можуть слугувати підставою для скасування заочного рішення, та не зазначено докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтуванням заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті, що є підставою для апеляційного оскарження рішення суду.

З урахуванням викладеного, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача, слід відмовити.

У відповідності до ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. 223, 247, 260, 261, 287, 288 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 строк на подачу заяви про скасування заочного рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 25.12.2023 року по справі №190/2355/23.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 25.12.2023 року по справі №190/2355/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали буде виготовлено 22.05.2025.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Ю.В.Кудрявцева