Провадження № 22-ц/802/505/25 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Здрилюк О. І., Киці С. І.,

секретар Власюк О. С.,

з участю: представників позивача Гітунця О.А., Деркача Д. В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Якова Гальчевського 2А» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович, ОСОБА_3 , про звільнення майна з-під арешту та передачу документів і земельної ділянки за апеляційною скаргою позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Якова Гальчевського 2А» подану його представником Деркачем Денисом Володимировичем на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2025 року в складі судді Рудської С. М.,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року позивач ОСББ «Якова Гальчевського 2А» звернулося до суду з позовом мотивуючи тим, що 04.03.2021 ОСОБА_1 введено в експлуатацію багатоквартирний будинок (далі будинок), який розташований на земельній ділянці, кадастровий номер: :03:001:8254, загальною площею 0,2833 га (далі земельна ділянка), які розташовані у АДРЕСА_1 . 14.12.2022 у вказаному будинку було створено ОСББ «Якова Гальчевського 2А». На неодноразові звернення щодо передачі у власність чи користування земельної ділянки, а також технічної документації на будинок, відповідач останньої не передав.

Позивачем встановлено, що на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.11.2021 про забезпечення позову у справі № 161/19806/ на земельну ділянку було накладено арешт. Цей позов забезпечено шляхом накладення арешту і на інше майно, якого на думку позивача достатньо для погашення заборгованості перед третьою особою, в інтересах якої такий накладався.

Земельна ділянка з кадастровим номером: :03:001:8254 на якій зведено багатоквартирний будинок повинна бути переданою на баланс ОСББ «Якова Гальчевського 2А», а тому, арешт фактично перешкоджає мешканцям будинку користуватися та розпоряджатися своїми законними правами на користування та володіння цим майном.

Просив суд: зобов`язати ОСОБА_1 передати ОСББ «Якова Гальчевського 2А» за актом приймання-передачі документацію на будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; передати на баланс ОСББ «Якова Гальчевського 2А» з метою обслуговування багатоквартирного будинку земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:8254, загальною площею 0,2833 га., зняти із неї арешт (номер запису про обтяження 61508121, дата реєстрації 11.11.2021 року, обтяжувач: Луцький ВДВС у Луцькому р-ні Волинської обл. ЗМУ Міністерства юстиції), а також стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 25 лютого 2025 року позов задоволено частково. Ухвалено зобов`язати ОСОБА_1 передати Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Якова Гальчевського 2А» за актом приймання-передачі документацію на багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: план земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:8254, загальною площею 0,2833 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з усіма будинками та спорудами, що на ній розташовані, виготовлений відповідно до вимог Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500, затвердженої наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України від 09.04.1998 № 56, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 23.06.1998 за № 393/2833; копію Державного акту на земельну ділянку, або інших правовстановлюючих документів на неї; паспорт об`єкта та земельної ділянки; проектно-кошторисну документацію та виконавчі креслення на будинок та споруди; акт технічного стану об`єкта на момент приймання-передачі; внутрішньобудинкових мереж постачання холодної та гарячої води, водовідведення, електропостачання, опалення тощо; про готовність до експлуатації об`єкту СС1; виконавчі креслення контурів заземлення (для споруд, які мають заземлення); протоколи виміру опору ізоляції електромереж; протоколи огляду системи вентиляції.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Якова Гальчевського 2А» - відмовити.

В апеляційній скарзі позивач оскаржує рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зняття арешту з земельної ділянки та в частині вимог про передачу земельної ділянки на баланс ОСББ, просить в цій частині рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вказані позовні вимоги.

Не погоджується з висновком суду про відмову в задоволенні позову про зняття арешту з земельної ділянки з підстав звернення позивача не до всіх відповідачів, посилаючись на правову позицію, висловлену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 905/386/18 та вважає, що позивач звернувся з позовом саме до боржника, що відповідає наведеній правовій позиції.

Щодо використання спірної земельної ділянки під будинком ОСББ та зобов`язання передати на баланс ОСББ зазначає, що на день розгляду справи держава не виконала обов`язку, визначеного статтею 42 ЗК України щодо запровадження внутрішньої процедури передачі земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, співвласникам цього будинку, а тому звернення до суду з вказаним позовом є ефективним способом захисту права позивача та не суперечить закону.

Інші учасники справи не скористались правом подати відзив на апеляційну скаргу.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в частині відмови у позові про зняття арешту та передачі на баланс ОСББ земельної ділянки, тому переглядається апеляційним судом в оскарженій частині відповідно до приписів статті 367 ЦПК України.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновки щодо не оскаржуваної частини рішення ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини.

04.03.2021 відповідачем ОСОБА_1 було введено в експлуатацію багатоквартирний будинок, який розташований на земельній ділянці, кадастровий номер: :03:001:8254, загальною площею 0,2833 га, які розташовані у АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується витягом з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва .

14.12.2022 співвласниками багатоквартирного будинку, який розташований у АДРЕСА_1 , створено ОСББ «Якова Гальчевського 2А» (), про що свідчить відповідна виписка із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:8254, загальною площею 0,2833 га, у с. Струмівка Луцького р-ну належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 388126367 від 24.07.2024, на спірну земельну ділянку 11.11.2021 було накладено арешт на підставі постанови ст. державного виконавця Луцького ВДВС у Луцькому р-ні Волинської обл. ЗМУ МЮ (м. Львів) Якимчука Я.Б.

Зазначена постанова органу ДВС винесена у виконавчому провадженні № 67473021 з примусового виконання ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.11.2021, яка була винесена у якості вжиття заходів забезпечення позову в цивільній справі № 161/19806/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України "Про виконавче провадження").

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (постанова від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18) від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16, від 07 квітня 2021 року у справі № 174/474/17).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 200/8461/15-ц, від 03 травня 2022 року у справі № 711/3591/21).

З матеріалів справи вбачається, що арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:8254, загальною площею 0,2833 га накладений в інтересах ОСОБА_3 , яка залучена судом до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Предметом спору у цій справі, крім іншого, є вимога про звільнення земельної ділянки з-під арешту, який накладений з метою забезпечення позову в цивільній справі № 161/19806/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики. Однак позов пред`явлено лише до відповідача ОСОБА_1 . Особа, в інтересах якої накладено арешт - ОСОБА_3 , не залучалась до участі в справі як відповідача. Тому законним та обґрунтованим необхідно визнати висновок суду першої інстанції про відмову в зазначеній частині позовних саме з наведених у рішенні підстав.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що вирішити питання про скасування арешту, накладеного з метою забезпечення позову, без залучення до участі у справі в якості відповідачів усіх осіб, на користь яких накладено такий арешт, є неможливим.

Доводи апеляційної скарги про наявність у позивача права вибору щодо звернення з таким позовом до боржника ОСОБА_1 або ж до стягувача ОСОБА_3 , в інтересах якої накладено арешт, ґрунтується на помилковому розумінні норм процесуального права щодо визначення особи, яка має відповідати за позовом та неправильному,без урахуванням обставин справи, тлумаченні правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18.

Щодо використання спірної земельної ділянки під будинком ОСББ та зобов`язання передати на баланс ОСББ.

Вимога позивача про зобов`язання передати на баланс ОСББ земельну ділянку, на якій збудовано багатоквартирний будинок, вмотивована посиланням на норми статті 41 Конституції, статті 382 ЦК, статей 42, 89 ЗК України, а також на відсутність визначеного частиною другою статті 42 ЗК України внутрішньої процедури передачі земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки,співвласникам цього будинку.

Такі ж мотиви незгоди з рішенням суду першої інстанції про відмову в зазначеній частині позовних вимог викладено і в апеляційній скарзі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в зазначеній частині позовних вимог та відхиляє аргументи апеляційної скарги у зв`язку з таким.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, урегульовано ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

За визначенням термінів, наведеним у ст. 1 зазначеного Закону, прибудинкова територія це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку (пункт 4); спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (п. 6).

Частиною 2 ст. 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Отже, у силу приписів п. 6 ст. 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст. 382 ЦК України, ст. 42 ЗК України виключне право на отримання у власність чи постійне користування земельної ділянки комунальної власності, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок, будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, належить співвласникам багатоквартирного будинку.

Ураховуючи, що Кабінетом Міністрів України не прийнятий відповідний порядок, у зв`язку з чим на даний час реалізувати передбачене цією нормою право співвласники можуть шляхом оформленням за ОСББ, як юридичною особою, речового права на земельну ділянку в порядку, визначеному законом, а у випадку виникнення спору - захистити відповідне право в судовому порядку.

Наведеним спростовуються аргументи апеляційної скарги про ефективність способу захисту права шляхом зобов`язання передати на баланс ОСББ земельну ділянку саме у зв`язку з тим, що Кабінетом Міністрів не прийнятий відповідний порядок передачі безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку земельних ділянок, на якій такий будинок розташований.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у разі порушення гарантованого законом права співвласників будинку на земельну ділянку, обраний ОСББ «Якова Гальчевського 2А» спосіб захисту шляхом звернення з позовом про передачу на баланс ОСББ земельної ділянки не призведе до ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав та відмовив у позові з цих підстав.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що арешт земельної ділянки позбавляє можливості взяти на баланс ОСББ земельну ділянку, однак така обставина також не слугує підставою для висновку про ефективність обраного позивачем способу захисту порушено права, оскільки у такому разі порушене право підлягає захисту шляхом звернення з позовом про зняття арешту, що і було зроблено позивачем у цій справі, однак у задоволенні таких позовних вимог відмовлено.

Інші аргументи апеляційної скарги зводяться до суб`єктивного тлумачення норм матеріального права та розуміння ефективності способу захисту права у правовідносинах, що склалися між сторонами, тому апеляційним судом відхиляються.

Відповідно до положень статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції в оскарженій частині позовних вимог про зняття арешту з земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:8254 та передачі на баланс ОСББ «Якова Гальчевського 2А» ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права,тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскарженій частині залишити без змін.

Керуючись статтями 367,368, 374, 375,381-384 ЦПК України колегія суддів

постановив:

Апеляційну скаргу позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Якова Гальчевського 2А» подану його представником Деркачем Денисом Володимировичем залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2025 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення постанови апеляційного суду.

Головуючий

Судді: