Справа № 203/1401/25
Провадження № 2/0203/1120/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 рокуЦентральний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Кринюк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 07.08.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересі, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги один до одного, фактичне припинення шлюбних стосунків, позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем. Також позивачка зазначила, що від шлюбу мають спільну дитину малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із нею. Відповідач не допомагає їй утримувати сина, хоча має таку можливість, будучі військовослужбовцем за контрактом. В зв`язку з цим, позивача також просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі частини з усіх видів заробітку доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська (після зміни найменування Центральний районний суд міста Дніпра) від 06.03.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

В призначене судове засіданні сторони не з`явились.

Позивачка в пред`явленому позові просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідачем до суду було подано заяву, в якій останній також просив розглянути справу без його участі.

За вказаних обставин, враховуючи положення ч.3 ст.211, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд визнав за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в позовній заяві доводи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитривського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №236.

Від шлюбу мають малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 ст.24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей.

З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи неспростовані відповідачем доводи щодо припинення між сторонами на теперішній час шлюбних відносин та спільного проживання, небажання позивачки поновлювати останні та наполягання на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить інтересам сторін, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами.

Враховуючи положення ст.113 СК України та відповідне клопотання позивачки, після розірвання шлюбу прізвище останньої залишити без змін ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Як встановлено судом, після припинення між сторонами шлюбних відносин та спільного проживання малолітній син сторін залишився проживати разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні.

Суд враховує відсутність відомостей, які б свідчили про неможливість відповідача за станом здоров`я, наявністю інших утриманців або з інших причин надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

З урахуванням вищенаведеного, оскільки між сторонами не досягнуто домовленостей щодо участі відповідача у матеріальному забезпеченні дитини, суд приходить до висновку про обгрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог в цій частині, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи стягнення з 02.03.2025 року (дня подачі позову до суду засобами поштового зв`язку) та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. за задоволену вимогу про розірвання шлюбу, а також на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. за задоволену вимогу про стягнення аліментів).

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,56,112,113,141,180,181,182,183,191,198-200 СК України, ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,141,258,259,263-268,430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитривського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №236 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 02 березня 2025 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22 травня 2025 року.

Суддя С.Ю.Казак