Номер провадження: 22-з/813/180/25
Справа № 522/4628/22
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
20.05.2025 року м. Одеса
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О.
суддів: Таварткіладзе О.М., Сєвєрової Є.С.
за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, -
У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати недійсними договори від 24 травня 2016 року купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які укладені між нею і ОСОБА_2 , посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Д.І. та зареєстровані в реєстрі за № 667 та № 668.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2022 року позов було задоволено. Визнано недійсним договір від 24 травня 2016 року купівлі-продажу садового будинку житловою площею 13,1 кв.м, загальною площею 53,0 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. 24 травня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 667. Визнано недійсним договір від 24 травня 2016 року купівлі-продажу земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0233 га, кадастровий номер :41:014:0031, який укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. 24 травня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 668.

Вказане судове рішення оскаржене у апеляційному порядку представником ОСОБА_2 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 було залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2022 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 01 листопада 2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

Постановою Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 було задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Однак, при ухваленні судового рішення від 01 квітня 2025 року, судом апеляційної інстанції не було вирішено питання про розподіл судового збору, на підставі чого наявні правові підстави для ухвалення у справі додаткового рішення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України).

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ст. 381 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу III цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Згідно п.п. в) 4 ч.1 ст. 382 ЦПК України, в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

За загальним правилом, відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані із розглядом справи покладаються, у разі відмови у задоволенні позову на позивача.

Як вбачається з постанови Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року, рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2022 року було скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_2 при подачі апеляційної скарги було сплачено 1489,50 грн. судового збору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Таким чином, на підставі положень ст. 141 ЦПК України, вказані витрати в суми 1489,50 грн. мають бути стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить до висновку про необхідність ухвалення додаткової постанови у справі, якою вирішити питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 270, 367, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Ухвалити додаткову постанову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 1489,50 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе