справа № 489/1166/25
провадження №2/489/1443/25
УХВАЛА

про передачу справи до іншого суду

28 травня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Воробйова В.В.,

в присутності:

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача Свєтлікова Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Миколаївської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» та Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

У лютому 2025 року позивачі звернулись до суду з позовною заявою в якій просять:

- зобов`язати Миколаївську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» привести облік об`єму спожитого газу у відповідність з об`ємом реального спожитого газу (анулювати 4360м3 природного газу, нарахованого за період з 01.02.2024 по 24.03.2024, особовий рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» скасувати нараховану заборгованість в сумі 34699,33 грн. за вказаною адресою (особовий рахунок № НОМЕР_2 ОСОБА_2 ) за період з 01.02.2024 по 24.03.2024.

Ухвалою судді Ленінського (на теперішній час Інгульський) районного суду міста Миколаєва Коваленка І.В. від 20.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 31.03.2025 за клопотанням позивачів здійснено перехід до загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання.

У судовому засіданні, судом з`ясовано думку присутніх учасників щодо підсудності справи Інгульському районному суду міста Миколаєва.

Позивачі пояснили, що звернулися до Ленінського районного суду міста Миколаєва, так як місцезнаходженням відповідача Миколаївської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» є територія Інгульського району міста Миколаєва. Правила виключної підсудності, на їх думку, на спір не поширюються, так як предметом позову є зобов`язання відповідача привести облік спожитого газу до реального та скасувати нараховану заборгованості.

Представник Миколаївської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» - адвокат Свєтліков Д.Ю. вважав, що на даний спір поширюється виключна підсудність, так як заборгованість стосується нерухомого майна, яке територіально не відноситься до території Інгульського району міста Миколаєва.

Вислухавши присутніх учасників процесу та ознайомившись із матеріалами справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17 Верховний Суд виходив з того, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому спори з приводу заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

У постанові від 09.09.2020 у справі № 910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає (постанова Верховного Суду від 14.12.2020 у справі № 2/1519/8500/11, провадження № 61-18680св19).

Правові висновки щодо застосування положень цивільного та господарського процесуального законодавства України про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, викладено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20), згідно з якими «з аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю випливає її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору. Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення».

Із змісту позову вбачається, що між сторонами виник спір предметом якого є зобов`язання відповідача привести облік об`єму спожитого газу у відповідність з об`ємом реально спожитого газу та скасування нарахованої заборгованості за спожитий газ за адресою: АДРЕСА_1 , яка територіально належить до Центрального району міста.

Таким чином, на спірні правовідносини поширюються правила виключної підсудності, передбачені положеннями положень статті 30 ЦПК України, а тому даний спір повинен розглядатися судом за місцем знаходження нерухомого майна, що відповідає наведеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду.

Згідно пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Направлення матеріалів справи за підсудністю до належного суду відповідає критерію «судом встановленим законом» визначеного статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В пункті 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд ухвалою суду передає справу на розгляд іншому суду.

Крім того, відповідно до статті 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Отже, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, що є безумовною підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку про непідсудність даного спору Інгульському районному суду міста Миколаєва, а тому справа підлягає передачі за правилами виключної підсудності до Центрального районного суду міста Миколаєва.

Відповідно до статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись статтями 30, 31, 32, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Передати матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Миколаївської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» та Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» про зобов`язання вчинити певні дії за виключною підсудністю до Центрального районного суду міста Миколаєва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 28.05.2025.

Суддя І.В. Коваленко