справа № 635/2388/25
провадження № 2/619/1154/25
УХВАЛА

27 травня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.

Ім`я (найменування) учасників справи:

позивач: АТ «АКЦЕНТ-БАНК»;

відповідач: ОСОБА_1 .

Суть питання, що вирішується ухвалою.

28 березня 2025 року АТ «АКЦЕНТ-БАНК», в особі представника Шкапенка О.В., звернулося до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № АВН0СТ55947093 від 20.02.2022 у розмірі 43 351,32 грн.

01 квітня 2025 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області справу передано на розгляд до Дергачівського районного суду Харківської області.

22 квітня 2025 року справа надійшла до Дергачівського районного суду Харківської області.

23 квітня 2025 року ухвалою суду прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

22 травня 2025 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 , в якій вона просить передати справу для розгляду до суду в м. Тернопіль у зв`язку з тим, що вона є внутрішньо переміщеною особою та мешкає у м. Тернопіль.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд.

Суд дійшов висновку про передачу справи до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з таких підстав.

Судом установлено, що після прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачем ОСОБА_1 було подано до суду заяву про передачу справи до суду у м. Тернопіль, оскільки вона є внутрішньо переміщеною особою та мешкає у м. Тернопіль, на підтвердження чого надала Довідку від 05.06.2024 № 6117- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідно до якої ОСОБА_1 фактично проживає/перебуває як внутрішньо переміщена особа (далі ВПО) за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII від 20.10.2014.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо вказаних осіб та саме він підлягає застосуванню.

При вирішенні питання щодо підсудності справи необхідно враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 липня 2019 року в справі№ 409/2636/17.

Положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» мають пріоритет над положеннями Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач зареєстрована як ВПО за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально віднесено до юрисдикції Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Отже, позов АТ «АКЦЕНТ-БАНК» підсудний Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області, оскільки зареєстроване місце проживання відповідача як ВПО відноситься до юрисдикції цього суду.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 31, 32, 258-261, 351-354 ЦПК України, суд

постановив:

Справу за позовом АТ «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передати на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27 травня 2025 року.

Суддя Є. А. Болибок