Провадження № 2-др/201/38/2025
23 травня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра
у складі: головуючого судді Куць О.О.,
за участю секретаря Сідельника Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського державного університету внутрішніх справ про виплату заробітної плати та середнього заробітку,
Рішенням Соборного районного суду міста Дніпра від 02 травня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровського державного університету внутрішніх справ про виплату заробітної плати та середнього заробітку задоволено.

Стягнуто з Дніпровського державного університету внутрішніх справ () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) недоплачену заробітну плату у розмірі 92 786,63 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 147 575,74 грн., а всього 240362,37 грн.

Стягнуто з Дніпровського державного університету внутрішніх справ () на користь держави судовий збір у сумі 2403,62 грн.

Рішення допущено до негайного виконання в межах місячного платежу (т.2 а.с. 122-133).

05 травня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн. (т.2, а.с.138-139).

Представник позивача у судовому засідання заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, заперечень щодо ухвалення додаткового рішення суду надано не було.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) ; 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача ОСОБА_1 у даній цивільній справі представляв адвокат Ярошенко Д.В.

Судом встановлено, що представником ОСОБА_1 адвокатом Ярошенко Д.В. у судових дебатах було зазначено, що позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи витрати на правничу допомогу, розрахунок яких буде поданий протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до норм ч. 8 ст. 141 ЦПК України, що, зокрема, підтверджується записом судового засідання в режимі відеоконференції.

Сама ж заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу разом із відповідними доказами подана представником ОСОБА_1 адвокатом Ярошенко Д.В. до суду 04 травня 2025 року (т.2, а.с.138).

Отже, вимога щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу була заявлена адвокатом до закінчення судових дебатів, а заява про ухвалення додаткового рішення суду разом із доказами подана через два дні - 04 травня 2025 року, що відповідає нормам ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що 07 листопада 2024 року між адвокатським об`єднанням «ЕФ ТІ ЛІГАЛ» та ОСОБА_1 було укладено договір №07/11 про надання правничої допомоги (т.2, а.с.144-146) та оформлено замовлення №1/2024 на надання правничої допомоги на підставі договору №07/11 від 07.11.2024 року (т.2, а.с.147).

У розрахунку вартості надання послуг правничої допомоги по судовій справі № 201/14707/24 наведено конкретний перелік наданих клієнту послуг на загальну суму 30 000 грн., що підтверджується актом 1-1/2025 про надання правничої допомоги на підставі Договору №07/11 від 07.11.2024 року (т.2, а.с.143), також в матеріалах справи наявна платіжна інструкція №2PL137181 від 04 травня 2025 року про сплату професійної правничої допомоги згідно акту 1-1/2025, договір №07/11 від 07.11.2024 рок, ОСОБА_1 на суму 30 000 грн.(т.2, а.с.142)

Отже, витрати на правничу допомогу у сумі 30000 грн. документально підтверджені позивачем.

Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13 березня 2025 року у справі 275/150/22, в якій зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконаних робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5,6 ст.137 ЦПК України, за змістом яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності.

Копія заяви позивача про ухвалення додаткового рішення (з додатками) була отримана відповідачем 04 травня 2025 року, що підтверджується матеріалами справи (т.2, а.с. 148), між тим заперечень на вказану заяву стороною відповідача суду не надано, клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не заявлено.

В силу вищевказаних норм закону, з огляду на те, що суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 30000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Стягнути з Дніпровського державного університету внутрішніх справ () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О.Куць