Справа № 681/281/25
Провадження 2/681/284/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщара А.Г.

за участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в м. Полонне цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

У березні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі Товариство) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2626636 від 06.01.2021 у розмірі 7561,08 грн, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн та 4000 грн витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування позову представник позивача вказував, що 06.01.2021 в особистому кабінеті на офіційному вебсайті товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» ОСОБА_1 подав заявку на отримання кредиту № 2626636 та шляхом введення одноразового ідентифікатора підтвердив прийняття умов кредитного договору № 2626636 від 06.01.2021. Відповідно до положень кредитного договору позичальник ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною договору.

Таким чином, ОСОБА_1 уклав договір про споживчий кредит №2626636 від 06.01.2021 з ТОВ «Мілоан», яке перерахувало відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 4000 грн.

Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором.

13.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 07Т, за яким ТОВ «Мілоан» відступило для Товариства право вимоги за кредитним договором № 2626636 від 06.01.2021, а останнє набуло права вимоги до відповідача на суму боргу в розмірі 7561,08 грн, що складається з: 2562 грн заборгованість за тілом кредиту, 4599,08 грн заборгованість за відсотками, 400 грн заборгованість за комісійними винагородами.

Ухвалою судді від 18 квітня 2025 року у справі відкрито провадження, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Відповідачу копія позовної заяви з доданими документами надсилалась позивачем цінним листом 12.03.2025.

ОСОБА_1 копія ухвали про відкриття провадження надсилалась судом за зареєстрованою адресою місця проживання та адресою місця проживання, вказаною в позовній заяві, конверти з вкладеннями повернулись а адресу суду з відміткою поштових відділень Укрпошти про відсутність адресата за вказаними адресами, однак за положеннями п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відправлення за зареєстрованою адресою місця проживання вважається врученим.

Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, яка викладена в позовній заяві, проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає про таке.

Встановлено, що 06 січня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит № 2626636, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 4000 грн шляхом переказу на картковий рахунок строком на 30 днів зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 400 грн (10 % від суми кредиту) одноразово та відсотків за користування ним у строки та на умовах визначених договором.

За умовами кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,25 відсотків (п.п.1.5.2 договору) та за стандартною (базовою) процентною ставкою 5,00 відсотків (п.1.6 договору) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Кредитний договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, створеному в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, та підписаний відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на його номер телефону, зазначене підтверджується даними договору (розділ 6) та анкети заяви на кредит № 2626636 від 06.01.2021.

Пунктом 2.3. кредитного договору передбачено пролонгацію строку кредитування, яка може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах (п. 2.3.1. договору).

Відповідно до підпункту 2.3.1.1. кредитного договору визначено, що позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на вебсайт Товариства miloan.ua за посиланням https://miloan.ua/s/documems і є невід`ємною частиною нього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т. ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування: на 3 дні, максимальний розмір комісії 3 відсотки від поточного залишку кредиту; на 7 днів, максимальний розмір комісії 5 відсотків від поточного залишку кредиту; на 15 днів, максимальний розмір комісії 10 відсотків від поточного залишку кредиту.

У підпункті 2.3.1.2. договору передбачено пролонгацію на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користування кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною у п. 1.6. Договору.

За положеннями п.5.1 кредитного договору позичальник підтверджує, що умови договору йому зрозумілі та що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану.

Згідно умов вказаного договору відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування ним у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Факт виконання ТОВ «Мілоан» взятих за кредитним договором зобов`язань та надання для ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 4000 грн за договором №2626636 підтверджується даними платіжного доручення 37059536 від 06.01.2021.

Як вбачається з відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 2626636, наданих ТОВ «Мілоан», строк користування кредитом за договором було пролонговано позичальником на пільгових умовах шляхом сплати 22.01.2021, 10.02.2021, 18.03.2021, 04.04.2021, 23.04.2021, 29.05.2021 комісії за пролонгацію в загальному розмірі 1438 грн, а також на стандартних умовах шляхом продовження користування кредитними коштами. При цьому позичальником було сплачено 1438 грн тіла кредиту та 8785 грн процентів по кредиту. Позикодавцем нарахування процентів здійснювалось з урахуванням пролонгації на пільгових умовах згідно з п.1.5.2 договору та з урахуванням строку пролонгації на стандартних умовах відповідно до п.1.6 договору. Загальний розмір заборгованості відповідача, з урахуванням сплачених ним коштів, становить 7561,08 грн, з яких борг по тілу кредиту -2562 грн, борг по відсотках 4599,08 грн, борг по комісії 400 грн.

13 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 07Т, за умовами якого ТОВ «Мілоан» за плату відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» належні права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників, а Товариство набуло право грошових вимог до таких боржників та оплатило їх, про що свідчать копії наданих платіжних інструкцій.

Відповідно до акту приймання-передачі реєстру прав вимог від 13.09.2021 до договору факторингу № 07Т від 13 вересня 2021 року ТОВ «Мілоан» передало для ТОВ «Діджи Фінанс», а останнє прийняло реєстр прав вимог від 13 вересня 2021 року, який є додатком № 1 до договору, кількістю боржників 9315.

Як вбачається з витягу з додатку до договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 Товариство набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2626636 від 06.01.2021 на загальну суму 7561,08 грн, з яких: 2562 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 4599,08 сума заборгованості за відсотками, 400 грн сума заборгованості за комісією.

Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з такого.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За положеннями ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 ст. 627 ЦПК України).

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України.)

Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 цього Кодексу).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за вище вказаним кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов договору.

ОСОБА_1 вільно обрав фінансову установу та звернувся до неї з заявою про надання кредитних коштів, уклав договір про споживчий кредит № 2626636, погодившись на його умови, частково сплатив тіло кредиту та проценти за користування ним, здійснив пролонгацію строку кредитування відповідно до умов укладеного договору, проте свої зобов`язання за ним належним чином не виконав, не повернув кредит у повному розмірі у визначений строк, не сплатив комісію за його надання та проценти за користування ним, чим порушив вимоги, встановлені кредитним договором щодо сплати отриманих ним коштів, процентів та комісії.

Зважаючи на оформлений у встановленому порядку кредитний договір та договір факторингу позивач є належним стягувачем заборгованості за кредитним договором № 2626636.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України).

Надані позивачем докази підтверджують наявність у відповідача за вказаним кредитним договором заявленої Товариством заборгованості в загальному розмірі 7561,08 грн, яка нарахована відповідно до умов укладеного кредитного договору.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, викладених в позовній заяві обставин не спростував, власного розрахунку заборгованості не надав.

На підставі зазначеного, керуючись принципом диспозитивності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про споживчий кредит № 2626636 від 06.01.2021 в загальному розмірі 7561,08 грн.

Враховуючи задоволення позову відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги № 01/11 від 12.02.2025, укладений з адвокатським бюро «Анастасії Мінькової», копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Мінькової А.В., додаткову угоду № 2626636 від 19.02.2025 до вказаного договору, акт № 2626636 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 19.02.2025, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних вказаним адвокатським бюро, відповідно до яких витрати на правничу допомогу у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 склали 4000 грн.

Відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не заявлено, не співмірність таких витрат не доведено.

У зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України слід стягнути понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 279, 280-285, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за договором про споживчий кредит № 2626636 від 06.01.2021, а саме: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2562 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 4599 грн 08 коп., заборгованість за комісією в розмірі 400 грн, а всього - 7561 (сім тисяч п`ятсот шістдесят одна) грн 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 2422 грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору та 4000 грн витрат на правничу допомогу.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», ідентифікаційний код в , місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 21/1 м.Бровари Київської області поштовий індекс 07406.

Відповідач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання, вказане в позовній заяві: АДРЕСА_2 .

Суддя: