Провадження №2-о/447/129/25
Справа №447/940/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

22.05.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А. П., за участю секретаря судового засідання Кісіль А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в м. Миколаїв Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Процесуальні дії у справі.

27.03.2025 ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського районного суду Львівської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявниця просить суд встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме факт належності диплому НОМЕР_1 , виданого 02.03.1984, свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого 02.07.1965, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування заяви покликається на те, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Новий Розділ Львівської області. У паспорті громадянина України зазначено по батькові заявниці як « ОСОБА_2 ». Досягнувши необхідного віку, заявниця звернулася до ГУ ПФ України у Львівській області з питанням про правову експертизу документів для призначення пенсії. Працівниками ГУ ПФ України у Львівській області виявлено розбіжності у дипломах заявниці та свідоцтві про народження, рекомендовано звернутися до суду. Неправильне написання по батькові у правовстановлюючих документах перешкоджає оформити пенсію за віком, у зв`язку із чим заявник змушена звернутися до суду.

Ухвалою суду від 28.03.2205 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку окремого провадження та призначено судове засідання.

30.04.2025 на електронну пошту суду надійшли пояснення представника заінтересованої особи, у яких заперечують проти поданої заявником заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, оскільки встановлення факту належності документу має практичне значення для заявника, так як подання диплому до Пенсійного фонду необхідне для зарахування цього періоду до загального трудового стажу, тривалість якого впливатиме на розмір призначеної пенсії, та просить залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 , оскільки існує спір про право.

22.05.2025 заявник подала заяву щодо розгляду справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, інших заяви чи клопотань, окрім як поданих 30.04.2025 на електронну пошту суду пояснень, до суду не подали.

Належним чином повідомлена заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, клопотань, заяв чи інших процесуальних документів на адресу суду від такої не надходило.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд встановив:

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 17.11.1998 Миколаївським РВ УМВС України у Львівській області, заявник записана як « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, РНОКПП НОМЕР_4 присвоєний 19.03.1998 ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 02.07.1965, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у селищі Розділ Жидачівського району Львівської області, про що у книзі записів актів громадянського стану було внесено відповідний запис за №58.

Згідно з копією довідки про укладення шлюбу №413, ОСОБА_3 30.11.1985 уклала шлюб з ОСОБА_4 , актовий запис №877. Після реєстрації одруження дружині та чоловікові присвоєно прізвище « ОСОБА_5 , ОСОБА_5 ».

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 , виданого 10.04.2003 Новороздільським відділом РАГС Миколаївського району Львівської області, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 10.04.2023, про що зроблено запис №21.

Згідно з копією диплому серії НОМЕР_7 , цей диплом видано ОСОБА_3 , у тому що вона у 1980 вступила до Івано-Франківського технікуму радянської торгівлі, а в 1984 році закінчила повний курс названого технікуму.

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_8 , виданої на ім?я « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 . У такій міститься запис з 01.1980 по 27.02.1984 про навчання в Івано-Франківському технікумі радянської торгівлі. За результатами навчання заявниці видано диплом серії № НОМЕР_9 .

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються із таким в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно досліджених копій документів, правильне по батькові заявника « ОСОБА_6 ».

На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За вказаних обставин, виходячи із системного аналізу наведених вимог законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини на які посилається заявник та встановлено, що у дипломі НОМЕР_1 , виданому 02.03.1984, свідоцтві про народження НОМЕР_2 , виданого 02.07.1965 на прізвище ОСОБА_1 , по-батькові заявника помилково записано « ОСОБА_2 » замість правильного « ОСОБА_6 », а також враховуючи те, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а виправити допущену описку неможливо, заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 4, 81, 89, 247, 263-265, 268, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задоволити.

Встановити факт належності правовстановлюючих документів диплому НОМЕР_1 , виданого 02.03.1984, свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого 02.07.1965 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13814885.

Повний текст рішення складено 22.05.2025.

Суддя Головатий А. П.