Справа № 587/2284/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2025 року Сумський районний суд Сумської області в складі:
Головуючого судді Черних О.М., секретаря судового засідання Овчаренко М.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області, третя особа - приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Степаненко Тетяна Іванівна про встановлення факту не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання такими, що не прийняли спадщину,-
До суду надійшла позовна заява представника позивачки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Степанівської селищної ради в якій вона просила встановити факт не проживання із спадкодавцями на час відкриття спадщини та визнання такими, що не прийняли спадщину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті батька - ОСОБА_3 та матері - ОСОБА_4 .
В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_5 , на час смерті останній проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою були зареєстровані: дружина ОСОБА_4 , донька ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 . Зазначила, що спадкова справа після смерті батька не заводилась, спадщину після його смерті прийняла позивачка донька спадкодавця та його дружина ОСОБА_4 , шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем. Разом з тим, і її брати: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 теж вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки були зареєстровані за однією адресою зі спадкодавцем, хоча фактично там не проживали, з заявою про відмову у прийнятті спадщини до нотаріуса не звертались.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 матір позивачки. На момент смерті вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою були зареєстровані: донька ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 . Зазначила, що ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає з 2017 року. Проте, оскільки він був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавицею вважається таким, що прийняв спадщину за законом.
Після смерті батьків залишилась спадщина: житловий будинок АДРЕСА_1 , земельна ділянка загальною площею 0,043 га цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, земельна ділянка, загальна площа 0,26 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства
Позивачка вважає себе єдиною спадкоємицею за законом, яка спадщину прийняла вчасно.
Враховуючи вище викладене представник позивача просить суд:
встановити факт не проживання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), разом із батьком ОСОБА_5 на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та не прийняття спадщини після його смерті.
встановити факт не проживання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) разом із матір`ю ОСОБА_4 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 та не прийняття спадщини після її смерті.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву в якій просять суд слухати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи. Направили заяви в яких позовні вимоги визнали в повному обсязі, просили їх задовольнити.
Представник відповідача Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява в якій просить суд слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.
Третя особа - приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Степаненко Тетяна Іванівна Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явилась, просила суд слухати справи у її відсутність
Відповідно до п 1ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.10).
Згідно довідки Степанівського селищної ради Сумського району Сумської області від 20.11.2024 № 49/05-06 ОСОБА_5 був зареєстрована та проживав за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті. На день смерті в даному господарстві були зареєстровані дружина ОСОБА_4 , донька ОСОБА_1 , син - ОСОБА_2 , син - ОСОБА_3 , зять ОСОБА_6 , онук ОСОБА_7 (а.с. 14)
Згідно спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась.
ОСОБА_5 на праві особистої власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності виданого на підставі рішення Сумської районної ради від 12.03.1990 року (а.с. 18)
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 (а.с.11).
Згідно копії спадкової справи № 182/2024 з заявою про прийняття спадщини після померлої матері звернулась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_2 звернувся з заявою про відмову у прийнятті спадщини після смерті матері, але його відмову нотаріусом не було прийнято, оскільки вона була подана після спливу строку.
Згідно довідки Степанівського селищної ради Сумського району Сумської області від 01.11.2024 № 74/05-06 ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті. На день смерті в даному господарстві були зареєстровані донька ОСОБА_1 , син - ОСОБА_2 , зять ОСОБА_6 , онук ОСОБА_7 (а.с. 19)
Відповідно до довідки Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 29-18-0.99,4-2815/15-24 від 19.11.2024 року, згідно облікових даних право власності на земельну ділянку, розташованої АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 20)
Згідно рішення виконавчого комітету Степанівської селищної ради народних депутатів № 86 від 25.11.1993 року ОСОБА_4 було безоплатно передано земельну ділянку, загальною площею 0,26 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель - 0,043 га по АДРЕСА_1 (а.с. 21)
Суд приймаючи рішення враховує позицію Верховного Суду постанова від 26 липня 2023 року № 641/3893/20 .
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).
У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Тобто, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.
Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.
Так, частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.
Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).
Згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.
За змістом пунктів 3.21 та 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У даній справі, судом встановлено, що на день смерті спадкодавця ОСОБА_5 , з ним у господарстві були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 дружина ОСОБА_4 , донька ОСОБА_1 , син - ОСОБА_2 , син - ОСОБА_3 , зять ОСОБА_6 , онук ОСОБА_7 , а на день смерті спадкодавиці ОСОБА_4 з нею в будинку були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 донька ОСОБА_1 , син - ОСОБА_2 , зять ОСОБА_6 , онук ОСОБА_7 .
Водночас фактичне місце проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було відмінним, останні роки вони не проживали за цією адресою, а проживали за іншими адресами.
Так, ОСОБА_3 не проживав за місцем реєстрації з листопада 1996 року, ОСОБА_2 не проживав з 2003 року.
Наведені обставини сторонами не заперечуються та матеріалами справи не спростовано. Більше того відповідач ОСОБА_2 , з 2017 року виїхав за кордон.
Отже, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в господарстві за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані, проте не проживали, а сама по собі реєстрація місця проживання не може вважатися саме місцем проживання та свідчити відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини, тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як спадкоємеці не прийняли своєчасно спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а отже, не набули право на спадкове майно.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Тобто право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Позивачка та ОСОБА_4 проживали разом із ОСОБА_5 на день його смерті, отже саме вони прийняли спадщину шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем і після смерті ОСОБА_4 позивачка ОСОБА_1 звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса вчасно, водночас, відповідачі не проживали разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини та із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися, тому наявні підстави для задоволення позову.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області, третя особа - приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Степаненко Тетяна Іванівна про встановлення факту не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання такими, що не прийняли спадщину задовольнити.
Встановити факт не проживання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) із спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини і є таким, що не прийняв спадщину.
Встановити факт не проживання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) із спадкодавицею ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини і є таким, що не прийняв спадщину.
Встановити факт не проживання ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_4 ) із спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини і є таким, що не прийняв спадщину.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних