справа № 362/2819/24
провадження № 2/362/409/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 травня 2025 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Поповича О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кострубіцької Т.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Ковалівської сільської ради Білоцерківського району Київської області до ОСОБА_2 , треті особи, яка не заявляє самостійних вимог, Служба у справах дітей та сім`ї Березанської міської ради Броварського району Київської області, про позбавлення батьківських прав.

Суд установив:

Ковалівська сільська рада Білоцерківського району Київської області (далі - позивач) звернулась з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі - відповідачі), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Служба у справах дітей та сім`ї Березанської міської ради Броварського району Київської області, в якому просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Дана сім`я перебуває на обліку служби у справах дітей, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. Батьки дитини систематично зловживають спиртними напоями, не створюють умов для належного утримання та виховання дитини.

Суд ухвалою від 26 квітня 2024 року (суддя Ковбель М.М. ) відкрив провадження у цій справі.

Ухвалами від 07 серпня 2024 року (суддя Ковбель М.М.) суд залучив до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог - Службу у справах дітей та сім`ї Березанської міської ради Броварського району Київської області; закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

Ухвалою від 21 квітня 2025 року (суддя Попович О.В.) суд прийняв справу до свого провадження, вирішив розглядати її за правилами загального позовного провадження, призначив справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою від 21 травня 2025 року суд закрив провадження у даній справі в частині позовних вимог до ОСОБА_3 у зв`язку зі смертю останнього.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачка до суду не прибула, неодноразово належним чином повідомлялась про дату й час судового засідання.

Встановлені судом фактичні обставини справи

На виконання Розпорядження сільського голови Ковалівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 27 лютого 2024 року № 11/01-04 «Про створення комісії з питань обстеження житлово-побутових умов проживання вагітних/сімей з новонародженими дітьми, що проживають на території Ковалівської ТГ» проведено обстеження умов проживання породіллі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її співмешканця, з яким вони не перебувають у зареєстрованому шлюбі - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації, та офіційного договору оренди житлового приміщення. Від спільного проживання у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народився син - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 , видане 14.03.2024 Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)).

Дана родина неодноразово була обстежена комісією з питань обстеження умов проживання вагітної жінки/породіллі (створена вищезазначеним Розпорядженням від 27 лютого 2024 року № 11/01-04).

Під час обстеження умов проживання, які відбувались 29.01.2024, 01.03.2024, 11.03.2024, 14.04.2024 - комісією при складанні відповідних актів зазначено, що умови проживання для дитини незадовільні, через постійний запах тютюнопаління, антисанітарію в кімнаті, де проживає дитина, та відсутність газо- водопостачання.

Зокрема, актом обстеження від 01.03.2024 зазначено, що дитина має недоліковану жовтяницю новонароджених, по цій причині дитина разом з матір?ю ОСОБА_2 була направлена на лікування до КНП «Васильківська центральна районна лікарня» для дообстеження та лікування, а згодом до КОДЛ м. Боярка.

При неодноразовому відвідуванні сім?ї ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проводились профілактичні бесіди, та встановлено, що остання піклувалася про свою дитину, в міру своїх можливостей. Через брак досвіду отримувала пропозицію про направлення до КЗ КОР «Київський обласний соціальний центр «Мати і дитина разом», на що комісія отримувала відмову від матері. В будинку де проживає родина, зі слів сусідів/односельців, часто бувають сторонні особи з ознаками алкогольного сп?яніння, зокрема вживає алкогольні напої сам власник будинку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що кажуть зовнішні ознаки (колір обличчя, рухи тіла, мова).

Особистого житла пара не має, дитину утримують за рахунок неофіційних підробіток ОСОБА_3 . Вищезазначені ознаки, на думку позивача, негативно впливають на розвиток дитини у своїй сукупності.

Під час проведення обстеження умов проживання 15 квітня 2024 року від батька та матері відчувався різкий запах вживання алкогольних напоїв. Поведінка ОСОБА_3 , в стані алкогольного сп?яніння, потенційно наражала дитину на небезпеку. У зв?язку із цим, поліцейським офіцером громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, капітаном поліції ОСОБА_7 був викликаний сектор реагування патрульної поліції Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області.

Через поведінку батьків, знаходження останніх в стані алкогольного сп?яніння та не завжди адекватній реакції при веденні бесіди з комісією - 15 квітня 2024 проведене негайне відібрання дитини від батьків у зв?язку із загрозою життю та здоров?ю дитини та направлено дитину до педіатричного відділення КНП «БЦ ЦРЛ» за адресою АДРЕСА_2 , про що видане Розпорядження від 15 квітня 2024 року № 22/01-04 «Про негайне відібрання дитини від батьків у зв?язку із загрозою життю та здоров?ю» та був складений відповідний акт про факт передачі дитини.

У свою чергу, матір відмовилась проїхати з дитиною до КНП «БЦ ЦРЛ» навіть після неодноразових вмовлянь комісії, пробувши з дитиною добу (за свідченнями лікаря) поїхала додому, залишивши дитину на батька.

Наведені обставини, на думку позивача, свідчать про те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків.

Наказом служби у справах дітей та сім?ї Ковалівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 15 квітня 2024 року №3 дана родина поставлена на облік як така, що опинилась у складних життєвих обставинах.

В довідках-характеристиках на громадян, що проживають за адрес АДРЕСА_1 зазначено, що усі мешканці житлового будинку адресою АДРЕСА_1 - наркотичних речовин не вживають, натомість зловживають спиртними напоями.

Нормативно-правове регулювання та висновки суду

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України).

Учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи (постанова Верховного Суду від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21)).

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (пункти 1-6 частини першої статті 164 СК України).

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (постанова Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18)).

У постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року в справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18) зазначено, що:

«тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.».

Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Згідно з приписами пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Дослідженими в справі доказами та показами свідків встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 не виконує належним чином свої батьківські обов`язки щодо виховання та розвитку малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не піклуються про його стан здоров`я.

В матеріалах справи також наявний лист Служби у справах дітей Виконавчого комітету Броварського району Київської області від 04.09.2024 р. №538, яким остання повідомила, що відповідач перебувала на первинному обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, Служби у справах дітей Березанської міської ради, знята з обліку 11.11.2021, у зв?язку з досягненням повноліття, та передана під соціальний супровід Березанського міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг).

10.06.2024 ОСОБА_2 була на особистому прийомі у начальника Служби у справах дітей Березанської міської ради з питання повернення дитини на виховання, повідомила, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до акту обстежень умов проживання, складеного 17.06.2024 працівниками Служби у справах дітей Березанської міської ради, встановлено, що за вищевказаною адресою умови для проживання дитини не створені. На разі ОСОБА_2 вже там не проживає, її місцеперебування невідоме.

Згідно з частини та шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Рішення Виконавчого комітету Ковалівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 14.05.2024 №32 затверджено Висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітнього сина.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач не піклується про свого малолітнього сина, систематично вживає алкогольні напої, що, у свою чергу, свідчить про нехтування своїми батьківськими обов`язками.

Встановивши дані обставини, враховуючи інтереси малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , приймаючи до уваги ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків, ухвалюючи рішення у найвищих інтересах дитини та для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд наголошує, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з сином і побачення з ним, а також право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно її дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Інші учасники справи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Повне судове рішення оголошено 23 травня 2025 року.

Суддя О.В.Попович