Справа № 201/908/25
Провадження № 2/201/1587/2025

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду м. Дніпра Демидова С.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добровольців 10» про визнання нарахованого боргу безпідставним, списання заборгованості та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 23 січня 2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добровольців 10» про визнання нарахованого боргу безпідставним, списання заборгованості та відшкодування моральної шкоди, в якому позивач просила суд:

-Визнати борг за пошкодження спільного майна у сумі 14 788 грн таким що нарахований ОСББ «Добровольців 10» на особовий рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_1 безпідставно

-Зобов`язати ОСББ «Добровольців 10» списати з особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 нараховану заборгованість у сумі 14 788 грн.

-Стягнути з ОСББ «Добровольців 10» на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 14 000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , вона є членом ОСББ «Добровольців 10».

Так в березні місяці від відповідача на її адресу надійшов рахунок по особовому рахунку 517 який був сформований станом на 01.04.2024 рік в якому відображена графа пошкодження спільного майна та виставлена сума у розмірі 14 788 грн. з якою вона не погоджується та просить визнати такою що нарахована безпідставно, оскільки вона не вчиняла ніяких дій щодо пошкодження майна, в свою чергу відповідач жодних відповідей на її запити на надав.

Окрім того зазначила що починаючи з квітня 2024 року відповідачем обмежено їй доступ в користуванні ліфтом у зв`язку з безпідставним нарахуванням боргу. Вказані події спричинили позивачу значні моральні страждання які виразилися в тому що відповідач спричинив значні душевні хвилювання, вона постійно відволікалася від своєї безпосередньої роботи, менше часу проводила з сім`єю, стала дратівливою, замкнулася в собі що вплинуло на родинні стосунки, стосунки з колегами по роботі та друзями, тому просила суд стягнути на її користь моральну шкоду яку оцінює в 14 000 грн..

Відповідач правом на надання відзиву не скористався

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 23 січня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с. 26).

Ухвалою судді від 27 січня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добровольців 10» про визнання нарахованого боргу безпідставним, списання заборгованості та відшкодування моральної шкоди (а.с. 27-28).

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Фактичні обставини встановленні судом

На підставі договору купівлі продажу ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_1 (а.с. 6-7)

Відповідно до рахунку на сплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території за березень 2024 року власнику квартири АДРЕСА_1 , ОСББ «Добровольців 10» виставлено рахунок за пошкодження спільного майна в розмірі 14 788 грн (а.с. 20).

На запит позивача відповідачем 08 травня 2024 року було надано рахунок фактура від 21 березня 2024 року на послугу з виготовлення дошки об`яв в розмірі 2 588 грн. (а.с. 13), акт надання послуг від 15 березня 2024 року виготовлення, доставка щита купе кабіни в розмірі 9 000 грн. та робота з заміни щита в розмірі 3 200 грн.(а.с. 14), рахунок на оплату від 15 березня 2024 року виготовлення, доставка щита купе кабіни в розмірі та робота з заміни щита (а.с. 15), акт надання послуг з виготовлення дошки (а.с. 16).

Окрім того позивачем надано звернення на адресу ОСББ «Добровольців 10» стосовно нарахованої заборгованості та відповіді на дані звернення.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано положеннями ч.4 ст.55, ст. 124 Конституції України, відповідно до яких кожен має право будь-якими забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

У вказаному будинку створено ОСББ «Добровольців 10»

Відповідачем за березень 2024 рік було виставлено позивачу рахунок за пошкодження спільного майна в розмірі 14 788 грн.

Позивач 08 травня 2024 року на адресу голови правління було скеровано заяву щодо узгодження - перерахунок за послугу вивіз сміття та користування ліфтом оскільки в квартирі ніхто не проживає.

Окрім того позивачем було скеровано на адресу голови правління щодо надання пояснень стосовно нарахувань за пошкодження спільного майна, нащо відповідачем надано письмові відповіді, рахунок фактури та акти виконаних робіт.

У відповідності до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушення. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Виходячи з аналізу зазначених норм права у сукупності, суд приходить до висновку про те, що, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом визнання безпідставним боргу в розмірі 14 788грн. не передбачений діючими нормами чинного законодавства.

Крім того, судом встановлено та не спростовано сторонами, що на даний час права позивача не порушені з боку відповідача, дана сума заборгованості не стягується з позивача в судовому порядку, як і не було вжито відповідачем будь-яких інших заходів стосовно позивача через наявність вказаної заборгованості, будь-яких доказів порушення відповідачем прав позивача матеріали справи не містять.

Так, позивачем долучено до матеріалів справи лише розрахунок на оплату внесків за березень 2024 рік в якому зазначено до стягнення з власника майна квартири 517 14 788 грн. за пошкодження спільного майна.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Згідно ст. 1 Закону про ОСББ, асоціація об`єднань співвласників багатоквартирного будинку (далі - асоціація) - юридична особа, створена для представлення спільних інтересів об`єднань співвласників багатоквартирних будинків

Діяльність об`єднань і асоціацій регулюється цим Законом, Цивільним, Житловим та Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та статутом об`єднання, асоціації (ст. 3 Закону про ОСББ).

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання.

За змістом ст. 10 Закону про ОСББ, вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

У разі відмови співвласника сплачувати внески, платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (ст. 13 зазначеного Закону).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Згідно ст. 22 зазначеного Закону для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право, зокрема, виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Таким чином, особа, яка є власником приміщення у житловому будинку, в якому створено ОСББ (асоціацію), зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні (асоціації), а тому, за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будинку, сума боргу підлягає стягненню.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 916/2197/13 (№ 3-28гс15) та від 11.11.2015 у справі №914/189/14 (№ 3-945гс15).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», в обов`язки співвласників багатоквартирного будинку входить відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку.

Оскільки позивачем не надано доказів яким чином відповідач порушує її права та інтереси суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання недійсними боргу за пошкоджене майно безпідставним.

Так як позовні вимоги про списання заборгованості та стягнення моральної шкоди є похідними від визнання боргу безпідставним в задоволенні яких було відмовлено, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог про списання заборгованості та стягнення моральної шкоди також відмовити

Таким чином, суд керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, приходить до висновку про недоведеність позивача порушення відповідачами їх прав, в зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доходячи до такого висновку, суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265,353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добровольців 10» про визнання нарахованого боргу безпідставним, списання заборгованості та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.О. Демидова