Дата документу 22.05.2025
Справа № 501/3744/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Смирнова В.В.,

за участю секретаря судових засідань - Кочкіної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Чорноморського міського суду Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Одеської філії приватного підприємства «Виробничо-торгівельне підприємство «Гермес», треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Алєксєєва Олена Олексіївна, регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській області, про визнання договору комісії, купівлі-продажу автомобіля недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння,

Предмет та підстави позову:

- визнати недійсним договір комісії №6718/24/1/000032 від 05.01.2024 року, який укладений між ОСОБА_3 та Одеською філією приватного підприємства «Виробничо-торгівельне підприємство «Гермес» ,

- визнати недійсним договір купівлі-продажу 6718/24/000032 від 06.01.2024 року який укладений між Одеською філією приватного підприємства «Виробничо-торгівельне підприємство «Гермес» та ОСОБА_2 ;

- витребувати у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) автомобіль марки «VOLVO», модель FM 12, колір білий, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 ;

- стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Одеської філії приватного підприємства «Виробничо-торгівельне підприємство «Гермес» судові витрати у справі.

В С Т А Н О В И В:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Представник позивача - адвокат Тищенко С.Ю. позивні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , який приходився чоловіком позивачу ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 з`ясувалося, що автомобіль марки «VOLVO», державний номерний знак НОМЕР_4 , який є спільним майном подружжя, був переоформлений на ОСОБА_2 ..

Згідно відповіді РСЦ ГСЦ МВС з`ясувалося, що ОСОБА_3 перереєстрував автомобіль на свого родича ОСОБА_2 .

Прав на відчуження вказаного автомобіля відповідач не мав, відповідач ОСОБА_3 будучи обізнаним про смерть довірителя, припинення представництва за довіреністю згідно п.6 ч.1 ст.248 ЦК України, використав довіреність у своїх інтересах, тим самим вчинив правочин з порушенням ч.3 ст.238 ЦК України, що є підставою для визнання правочинів щодо відчуження недійними, це стосується договору комісії та договору купівлі-продажу транспортного засобу.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 387 ЦК України просив задовольнити позов.

Представник Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області надав суду письмові пояснення у справі в яких вказав, що постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 затверджений Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок №1388).

Цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), присвоєння буквено- цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі. (п.1 Порядку №1388).

Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх (п.2 Порядку №1388).

Відповідно до абз.1 п.8 Порядку №1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Пункт 8 Порядку №1388 містить перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Так, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, є договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу, тощо.

Механізм провадження торговельної діяльності у сфері оптової та роздрібної торгівлі автомобілями, автобусами, мотоциклами всіх типів, марок і моделей, причепами, напівпричепами та мотоколясками, тракторами, самохідними шасі, самохідними сільськогосподарськими, дорожньо-будівельними і меліоративними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами та транспортними засобами вітчизняного та іноземного виробництва (далі - транспортні засоби) та їх складовими частинами (двигуни, шасі, кузови, рами), що мають ідентифікаційні номери, а також тими транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, які перебували в користуванні і були зареєстровані в установленому законодавством порядку, визначений Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Українивід 11 листопада 2009 року№ 1200 (далі - Порядок №1200).

Згідно з пункту 43 Порядку №1200, на комісію приймаються транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, зареєстровані або зняті з обліку в уповноваженому органу МВС, або машини, зняті з обліку в Держпродспоживслужбі, для їх подальшої реалізації: від громадян України - за наявності паспорта громадянина України чи тимчасового посвідчення громадянина України, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта) або свідоцтва про реєстрацію машини, свідоцтва про спадщину, рішення суду або довідки на складову частину, що має ідентифікаційний номер, виданої уповноваженим органом МВС або Держпродспоживслужбою. На комісію можуть прийматися складові частини, що мають ідентифікаційні номери, на підставі документів, що підтверджують законність їх придбання.

Відповідно до пункту 48 Порядку №1200, комісіонер під час приймання на комісію транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери зобов`язаний ретельно перевірити документи, які пред`являє комітент чи довірена особа, звірити відповідність записів у них з фактичними ідентифікаційними номерами складових частин. У разі виявлення ознак підроблення документів, номерів складових частин або невідповідності записів з нанесеними на них ідентифікаційними номерами комісіонер зобов`язаний невідкладно повідомити про це відповідно територіальному органові Національної поліції та Держпродспоживслужбі; обов`язок перевірки документів довіреної особи під час реалізації транспортного засобу через суб`єкта господарювання покладено саме на цього суб`єкта в силу приписів Порядку №1200.

При цьому, підлягає врахуванню, що адміністратори сервісних центрів МВС при внесенні відомостей до ЄДРТЗ діють виключно в межах чинного законодавства України, і не уповноважені на прийняття власних управлінських рішень та витребування інших документів, ніж передбачені Порядком №1388 та типовою карткою адміністративної послуги, оскільки такі дії є протиправними.

25.07.2014р. автомобіль VOLVO FM 12 11980, 2002 року випуску, колір білий, шасі № НОМЕР_3 , був перереєстрований за власником ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований: АДРЕСА_2 , за довідкой-рахунок (5101) ВРЕР № 1 м. Одеси. Видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_4 .

06.01.2024р. автомобіль VOLVO FM 12 11980, 2002 року випуску, колір білий, шасі № НОМЕР_3 , був перереєстрований за власником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , за договором комісії № 6718/24/1/000032 від 05.01.2024 та купівлі - продажу транспортного засобу № 6718/24/000032 від 06.01.2024, укладених у суб`єкта господарювання, який здійснює торгівлю транспортними засобами Одеська філія ПП "ВТП "ГЕРМЕС". Видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_4 .

Підлягає урахуванню, що адміністратор ТСЦ МВС № 5150 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях у межах повноважень, передбачених Порядком № 1388, здійснив повну перевірку наданих власником ОСОБА_2 документів (зокрема: договору комісії № 6718/24/1/000032 від 05.01.2024 та купівлі - продажу транспортного засобу № 6718/24/000032 від 06.01.2024) відомостей щодо транспортного засобу та його власника.

Перевірка довіреності попереднього власника ОСОБА_4 , на підставі якої було укладено договір комісії та купівлі-продажу, не належить до компетенції адміністратора ТСЦ МВС.

Оскільки підстав для відмови у здійснені перереєстрації транспортного засобу встановлено не було, адміністратор ТСЦ МВС здійснив перереєстрацію вказаного транспортного засобу.

Станом на день подання пояснень, відомості щодо арештів та інших обтяжень стосовно спірного автомобіля у ЄДРТЗ відсутні.

Заяви, клопотання.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не прибула надала заяву про розгляд справи за її відсутності ( т.1 а.с.125).

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, надав заяву в якій вказав, що просить справу розглянути за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає (а.с.133).

Представник Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області Толпиго О.Ф. надала суду заяву в якій просила суд справу розглянути за відсутності представника Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (т.1 а.с.172).

Процесуальні дії у справі

05.09.2024р. постановлена ухвала про відмову представнику позивача ОСОБА_1 - адвокату Тищенко С.Ю. у задоволені заяви про забезпечення позову (т.1 а.с.38).

18.09.2024р. постановлена ухвала про відкриття провадження у справі та витребування доказів (т.1 а.с.41).

13.01.2025р. постановлена ухвала про відмову представнику Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції (а.с.118).

15.01.2025р. постановлена ухвала, яка занесена до журналу судового засідання, про закриття підготовчого провадження (т.1 а.с.119).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

09.09.2022 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 надав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , довіреність розпоряджатися від його імені (продати, обміняти, здавати в оренду, страхувати) належний йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ Серія НОМЕР_5 , виданого Центром ДАІ 5101 27.05.2014р., ТЗ марки «VOLVO», модель FM 12, тип ТЗ-загальний вантажний сідловий тягач-У, 2002 року випуску, номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_4 . Термін дії довіреності до 09.09.2025р. (т.2 а.с.6-7).

Вказана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвою О.О..

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Франкфурт-на- Майні (а.с.9).

05.01.2024р. Одеська філії ПП «ВТП «ГЕРМЕС» в особі Ткач Д.О. та ОСОБА_4 в особі ОСОБА_3 , документ посвідчення якого НОМЕР_8 від 09.09.2022р. виданий приватним нотаріусом Алєксєєвою О.О. уклали договір комісії щодо продажу автомобілю«VOLVO», модель FM 12 реєстраційний номер НОМЕР_4 за 10000,0 грн. (т.1 а.с.21-23).

06.01.2024р. Одеська філії ПП «ВТП «ГЕРМЕС» та ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу транспортного засобу марки «VOLVO», модель FM 12 реєстраційний номер НОМЕР_4 (т.1 а.с.19).

ОСОБА_1 приходилась дружиною ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (т.1 а.с.7).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом пункту 2 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

Відповідно до частин першої, третьої статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, третьої статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, вказані норми цивільного права свідчать про те, що правочин може бути визнано недійсним, якщо волевиявлення учасника правочину не є вільним, не відповідає його внутрішній волі.

Загальні вимоги до письмової форми правочину встановлені у статті 207 ЦК України. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

П.6 ч.1 ст.248 ЦК України визначено, що представництво за довіреністю припиняється у разі: …смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

Судом встановлено, що автомобіль марки «VOLVO», модель FM 12 реєстраційний номер НОМЕР_4 , був відчужений після смерті ОСОБА_4 на підставі довіреності, яку він надав ОСОБА_3 та яка в силу вимог П.6 ч.1 ст.248 ЦК України, на день укладення оспорюваних договорів, втратила свою чинність.

Таким чином, договір комісії №6718/24/1/000032 від 05.01.2024р. та договір купівлі-продажу №6718/24/000032 від 06.01.2024р. були укладені без волевиявлення власника майна ОСОБА_4 , що є правовою підставою, передбаченою статями 203, 215 ЦК України, для визнання недійсними довіреності та укладеного на її підставі оспорюваних в цій справі договорів комісії та купівлі-продажу, а тому суд дійшов висновку, що про задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до статей 317 і 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

ОСОБА_1 приходилась дружиною ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15).

Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна.

Таким чином, у випадку якщо майно вибуло з володіння законного власника поза його волею, останній може розраховувати на повернення такого майна, незважаючи на добросовісність та відплатність його набуття сторонніми особами, і має право звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (подібний за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14). Для такого витребування оспорювання правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Отже, правова мета віндикаційного позову полягає у поверненні певного майна законному власнику як фактично, тобто у його фактичне володіння, так і у власність цієї особи, тобто шляхом відновлення відповідних записів у державних реєстрах.

Установивши, що відчуження автомобіля марки «VOLVO», модель FM 12 реєстраційний номер НОМЕР_4 , відбулося на підставі довіреності, яка на день укладення договору комісії та договору купівлі-продажу вказаного автомобіля втратила свою чинність у зв`язку зі смертю особи, яка видала її видала, а саме ОСОБА_4 , тобто відсутнє його волевиявлення на відчуження належного йому автомобіля, позивачка ОСОБА_1 , як дружина померлого набула право на автомобіль, то суд дійшов висновку, що про обґрунтованість позовних вимог про витребування цього майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 ..

Розподіл судових витрат.

Ч.1 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ч.1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 07.08.2024р. (а.с.6).

Враховуючи, щ позов підлягає задоволенню, то з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Одеської філії ПП «Виробничо-торгівельне підприємство «Гермес» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. в рівних частках.

Керуючись ст..ст. 263-265 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Одеської філії приватного підприємства «Виробничо-торгівельне підприємство «Гермес», треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Алєксєєва Олена Олексіївна, регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській області, про визнання договору комісії, купівлі-продажу автомобіля недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння - задовольнити.

Визнати недійсним договір комісії №6718/24/1/000032 від 05.01.2024 року, який укладений між ОСОБА_3 та Одеською філією приватного підприємства «Виробничо-торгівельне підприємство «Гермес» .

Визнати недійсним договір купівлі-продажу 6718/24/000032 від 06.01.2024 року який укладений між Одеською філією приватного підприємства «Виробничо-торгівельне підприємство «Гермес» та ОСОБА_2 .

Витребувати у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) автомобіль марки «VOLVO», модель FM 12, колір білий, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 .

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Одеської філії приватного підприємства «Виробничо-торгівельне підприємство «Гермес» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211.20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Смирнов