Справа № 308/6382/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2025 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Світлик О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Заяць А.В.,

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Світлик Оксани Михайлівни у цивільній справі №308/6382/25 за позовною заявою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник - адвокат Демченко Тетяна Сергіївна, до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрацію шлюбу та поділ спільного сумісного майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник - адвокат Демченко Т.С., звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрацію шлюбу та поділ спільного сумісного майна.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2025 головуючою суддею визначено Світлик О.М.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.05.2025 прийнято до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 26 травня 2025 року о 16 год. 00 хв.

26 травня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надійшла заяву про відвід головуючій судді Світлик О.М. у даній цивільній справі.

Заява про відвід мотивована тим, що у ході розгляду даної справи виникли обставини, що змушують відповідача заявити у цій справі відвід головуючій судді Світлик О.М. з метою уникнення сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідач вважає, що суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М. не може брати участь у розгляді її справи і підлягає відводу, оскільки суддя Світлик О.М. має «особливе» ставлення та постійно підтримує позапроцесуальне спілкування, дружні відносини із ОСОБА_3 , яка була її секретарем. При цьому ОСОБА_3 є кумою позивача та її, чоловік ОСОБА_3 є хресним батьком їхньої доньки ОСОБА_5 . Зокрема з ОСОБА_3 дуже тісно спілкується позивач у справі, окрім того ОСОБА_2 є найкращим другом чоловіка ОСОБА_3 , що так не може заперечуватися позивачем. Вказаний факт на даний час відомий всім у маленькому місті, зокрема їхніми спільними знайомим та друзям, оскільки суддя Світлик О.М. підтримує дружні контакти з ОСОБА_3 , яка зараз перебуває у декретній відпустці. Цей факт не приховується суддею Світлик О.М. та ОСОБА_3 , які відкрито спілкуються та підтримують дружні відносини. Вказані обставини викликають в сторони відповідача сумніви в неупередженості судді. Розуміючи, що дружні відносини кумів позивача і колишньої секретаря судді Світлик О.М. можуть повпливати на винесення об`єктивного рішення у справі №308/6382/25, оскільки в даному випадку ОСОБА_3 може бути побічно заінтересована у результаті розгляду справи.

На підставі наведеного, відповідач просить відвести головуючу суддю Світлик О.М. від розгляду справи №308/6382/25.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За приписами ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Зазначена заява про відвід судді надійшла до суду 26 травня 2025 року, при цьому підготовче засідання у справі було призначено на 26 травня 2025 року о 16 год. 00 хв., тобто заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання.

Відтак, у відповідності до приписів ч. 3 ст. 40 ЦПК України заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно з ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Питання про відвід судді вирішено судом без повідомлення учасників справи.

Розглянувши вказану заяву про відвід судді та оцінивши наведені відповідачем підстави для відводу судді, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи одна з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право учасника справи за наявності сумнівів у безсторонності суду заявити відвід одному із суддів або всьому складу суду, що розглядають справу, закріплене законодавством і спрямоване на усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості суду і, як наслідок, забезпечення довіри до судових рішень.

При цьому, вирішуючи питання щодо відводу, слід виходити із поняття упередженості судді в процесі розгляду справи. Для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони мають бути доведені.

Основні принципи незалежності судових органів, схвалені резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 13 жовтня 1994 року №(94) 12 та від 17 листопада 2010 року №CM/Rec (2010), вимагають від держав - учасниць вжиття всіх належних заходів для забезпечення поваги, захисту і сприяння незалежності та неупередженості суддів. Судді повинні приймати свої рішення цілком незалежно і мати змогу діяти без обмежень, без неправомірного впливу, підбурення, тиску, погроз, неправомочного прямого чи непрямого втручання, незалежно, з чийого боку та з яких мотивів воно б не здійснювалось, мають бути цілком вільними у винесенні неупередженого рішення у справі, яку вони розглядають, покладатись на своє внутрішнє переконання, власне тлумачення фактів та чинне законодавство.

Частина 1 ст. 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Суд вважає, що доводи відповідача щодо упередженості судді не ґрунтуються на нормах ЦПК України, нею не зазначено і не доведено наявність обставин, які б вказували на необ`єктивність або упередженість головуючої судді.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, або ж слугували підставою для відводу судді з інших підстав, не виявлено.

Враховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд дійшов висновку, що заявником не зазначено та не доведено будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючої у справі судді при вирішенні даної цивільної справи.

За наведених обставин, підстав для задоволення заяви про відвід головуючої судді Світлик О.М. суд не вбачає.

Керуючись ст. 33, 36, 40, 41, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Світлик Оксани Михайлівни у цивільній справі №308/6382/25 за позовною заявою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник - адвокат Демченко Тетяна Сергіївна, до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрацію шлюбу та поділ спільного сумісного майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.М. Світлик