_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-248/10
Провадження № 4-с/947/22/25
УХВАЛА

27.05.2025

Київський районний суд м. Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Кравченко К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одеса скаргу ОСОБА_1 суб`єкт оскарження державний виконавець відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Джміль Олександр Олександрович про визнання дій незаконними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

23.11.2022 року Стоянцев звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Джміля Олександра Олександровича незаконними та скасувати постанов про звернення стягнення на пенсію боржника по виконанню виконавчих проваджень №48185088 та №48186012 по виконанню виконавчих листів №2-248/10, виданих 06.10.2010 року.

Вказує, що постанови про відкриття виконавчого провадження були винесені 14.07.2015 року на підставі двох виконавчих листів, які видані 05.07.2010 року (фактично насправді 05.07.2010 року), а вступили у законну силу та набрали чинності 16.07.2010 року та який повинні булі пред`явлені до виконання протягом 1-го року, тобто до 16.07.2011 року. Документи були пред`явлені до виконання разом із заявою про відкриття виконавчого провадження 07.09.2016 року, тобто майже через три роки, після закінчення строку його кінцевого пред`явлення 16.07.2013 року.

Заявник посилається на ст 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинна на момент проведення виконавчих дій), де зазначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом року.

В судовому засіданні Стоянцев скаргу підтримав, просив задовольнити.

Начальник відділу державної виконавчої служби у м.Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Саламаха В.В. заперечував проти задоволення скарги та просив у її задоволенні відмовити.

Державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Джміль Олександр Олександрович до судового засідання не з`явився.

Також Стоянцевим у судовому засіданні заявлено усна заява про відвід головуючому у справі судді Бескровному Я.В., яка судом залишена без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд зазначає, що Стоянцев двічі звертався з аналогічними скаргами до Київського районного суду м.Одеси: у січні 2023 (провадження № 4-с/947/84/23), за результатом розгляду якої у відкритті провадження було відмовлено, та у травні 2023 (провадження № 4-с/947/3/24) за результатам розгляду якої у її задоволенні було відмовлено.

Не погодившись з результатами розгляду таких скарг Стоянцевим були подані апеляційні скарги, та Постановами Одеського апеляційного суду від 05.11.2024 (провадження 22-ц/813/2246/24) та від 05.11.2024 (провадження 22-ц/813/4190/24) апеляційні скарги Стоянцева залишені без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

У цій скарзі підстави скарги не змінилися, що дає суду право застосувати норми ст.82чч.4-5 ЦПК України.

Відповідно до ст.82 чч.4-5 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Цим судом та постановами Одеського апеляційного суду від 05.11.2024 (провадження 22-ц/813/2246/24) та від 05.11.2024 (провадження 22-ц/813/4190/24), встановлено, що 06.10.2010 року Київським районним судом м. Одеси на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.07.2010 року у справі №2-248/10, що набрало законної сили 16.07.2010 року, був виданий виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/80054/85/82377 від 18.09.2007 року: заборгованість за кредитом 195895 грн.; заборгованість за відсотками 3763,60 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 48886,13 грн.; заборгованість за пенею 75209,54 грн., а всього на загальну суму 323754,28 грн.

З інформаціїї виконавчого провадження №48186012 від 10.04.2025, наданого представником ОСОБА_3 11.04.2025, вбачається наступне.

29.12.2012 року виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі п. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. чинній на дату повернення виконавчого листа) - стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

27.06.2014 року виконавчий лист був вдруге повернутий стягувачу на підставі п. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. чинній на дату повернення виконавчого листа) - стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

14.07.2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з заявою про відкриття виконавчого провадження.

14.07.2015 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ордатієм Я.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48186012 про виконання виконавчого листа №2-248/10, виданого 06.10.2010 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з боржника ОСОБА_1 грошової суми 323754,28 грн.

У цій скарзі ОСОБА_1 зазначає про несплату стягувачем авансового внеску, що, на його думку є порушенням вимог законодавства. Однак, зміни до Закону України «Про виконавче провадження» в частині сплати авансового внеску були внесені Законом № 1798-VIII від 21.12.2016 року. Таким чином, на час відкриття виконавчого провадження не було підстав вимагати від стягувача сплати авансового внеску.

21.07.2015 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ордатієм Я.І. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №48186012.

16.05.2016 року старшим державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ордатієм Я.І. винесено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника ВП № 48186012, якою стягнуто з ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 20% від пенсії боржника до повної сплати боргу у розмірі 356179,71 грн.

17.11.2022 року старшим державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Джмілем О.О. винесено постанову про арешт коштів боржника ВП № 48186012, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 301943 грн.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 05.07.2010 року у справі №2-248/10, що набрало законної сили 16.07.2010 року, стягнуто з Стоянцева та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/80054/85/82377 від 18.09.2007 року: заборгованість за кредитом 195895 грн.; заборгованість за відсотками 3763,60 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 48886,13 грн.; заборгованість за пенею 75209,54 грн., а всього на загальну суму 323754,28 грн. та судові витрати.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки не обґрунтована та не доведена, стороною скаржника не доведено наявність порушень, допущених державним виконавцем під час проведення виконавчих дій в межах ВП №48186012 та ВП №48185088.

18 квітня 2023 року старшим державним виконавцем Джмілем О.О. винесено постанову про арешт коштів боржника, однак згідно резолютивної частини цього документу арешт накладено на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належать боржнику.

Постановою головного державного виконавця Лебедєва Є.С. від 12.04.2024 знято арешт з кштів боржника та 02.09.2024 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Таким чином, в діях старшого державного виконавця Джміля О.О. не вбачається порушень норм чинного законодавства, а права скаржника жодним чином не порушені.

Також не знайшли підтвердження доводи скаржника щодо відсутності взагалі стягувача у виконавчому провадженні щодо нього, так як Постановою Верховного Суду від 25 листопада 2020 року було визначено, що питання залученні до участі у справі ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" як правонаступника ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" залишилось не вирішеним, у зв`язку з чим справа була направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 260-261, 354-355, 447-452 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її підписання безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя Я. В. Бескровний