УХВАЛА

20 травня 2025 року місто Київ

Справа № 760/19185/22

Апеляційне провадження № 22-ц/824/5828/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Желепи О.В., суддів: Поліщук Н.В. Сушко Л.П.,

за участю секретаря судового засідання Рябошапки М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Шарковою Наталею Робертівною, про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Льотна школа «Кондор», третя особа ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ

Київський апеляційний суд постановою від 06 травня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Шаркова Н.Р. - задовольнив частково.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 28 листопада 2024 року - скасував та ухвалив нове, яким позов задовольнив частково.

Стягнув з ТОВ «Льотна школа «Кондор» на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 869 130,84 грн.

Додаткове рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 15 січня 2025 року - скасував.

Стягнув з ТОВ «Льотна школа «Кондор» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 17 787,35 грн.

09 травня 2025 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - адвокат Шаркова Н.Р. подала заяву про розподіл судових витрат у справі, у якій просила ухвалити рішення щодо розподілу судових витрат в розмірі 137 000 грн шляхом їх покладення на ТОВ «Льотна школа «Кондор».

Заява обґрунтована тим, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесла або очікує понести сторона позивача/скаржника в суді апеляційної інстанції у зв`язку із розглядом справи був зазначений як в первісній позовній заяві, так і в апеляційній скарзі.

06 травня 2025 року, керуючись ст. 141 ЦПК України, до закінчення судових дебатів представник позивача звернулася до Київського апеляційного суду із заявою про вирішення питання про розподіл судових витрат, які поніс ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином шляхом доставлення судових повісток-повідомлень до електронних кабінетів у ЄСІТС.

Представник позивача - адвокат Шаркова Н.Р. 19 травня 2025 року подала заяву про розгляд справу за її відсутності, заяву про розподіл судових витрат підтримала, просила її задовольнити в повному обсязі.

З урахуванням викладено та положень частини четвертої статті 270 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи, що не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до пункту першого частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі №554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі №520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Колегія суддів установила, що позивач у позовній заяві вказував, що орієнтовний розрахунок судових витрат, які ОСОБА_1 поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 47 979,54 грн, з яких 40 000 грн - витрати на оплату правничої допомоги.

Такий розмір не змінювався упродовж розгляду справи в суді першої інстанції та залишився таким же і в останній заяві про збільшення розміру позовних вимог від 15 березня 2024 року.

В апеляційній скарзі позивач указував, що орієнтовний розмір судових витрат, які скаржник очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції становить 63 190,73 грн.

У частині першій статті 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Обміркувавши викладене, з урахуванням принципу розумності, суд зауважує, що:

у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21, й підтримана Об`єднаною Палатою Верховного Суду в постанові від 22 квітня 2024 року у справі № 346/2744/21, що за приписами частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути враховано судом.

У цій справі:

- 06 травня 2025 року була ухвалена постанова Київського апеляційного суду;

- 09 травня 2025 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Шаркової Н.Р. про розподіл судових витрат, що фактично є заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу;

- до заяви долучені, зокрема договір про надання правової допомоги від 19 грудня 2022 року, додаткова угода № 1 від 20 січня 2023 року та № 2 від 30 листопада 2024 року до Договору, а також акт прийому-передачі послуг правового характеру, наданих за Договором від 07 травня 2025 року.

Разом із цим, обґрунтувань поважності причин не подання зазначених вище доказів суду, що датовані та мали місце до 06 травня 2025 року, до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції, заява не містить.

Із матеріалів справи також не вбачається, що договір про надання правової допомоги від 19 грудня 2022 року, разом із додатковими угодами до нього від 20 січня 2023 року та від 30 листопада 2024 року, долучалися до матеріалів справи разом позовною заявою, відповіддю на відзив на позовну заяву, апеляційних скарг чи іншим чином.

Колегія суддів зауважує, що адвокат має змогу заздалегідь оформити акт (акти) приймання-передачі юридичних послуг принаймні у тій частині, яка стосується складення апеляційної скарги або відзиву (пояснень) на апеляційну скаргу, оскільки ці документи складають до початку розгляду справи по суті, а тому не існує жодних об`єктивних перешкод для складання відповідного акта та подання його до суду до закінчення дебатів у суді апеляційної інстанції.

Також суд наголошує, що якби долучені до заяви про розподіл судових витрат докази, зокрема договір та додаткові угоди до нього, були подані до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції, то суд при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат за результатами апеляційного перегляду, міг би врахувати їх і без акту приймання-передачі послуг, складеного після ухвалення постанови апеляційного суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Шарковою Н.Р. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, оскільки зміст такої заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат (договору та додаткових угод до нього) до закінчення судових дебатів у справі в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 133, 141, 246, 260, 261, 268, 270, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Шарковою Наталею Робертівною, про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повна ухвала складена 23 травня 2025 року.

Головуючий О. В. Желепа

Судді: Н.В. Поліщук

Л.П. Сушко