Справа № 302/657/25
Провадження № 2/302/296/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.05.2025 селище Міжгір`я
Міжгірський районний суд Закарпатської області
в особі головуючого судді Кривка В.П.,
розглянувши цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатка Гренджа В.Ю., до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
19.05.2025 року в інтересах ОСОБА_1 її представниця-адвокатка Гренджа В.Ю. звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Цей позов обґрунтовано тим, що 20 жовтня 1990 року сторони уклали шлюб. Останнім часом, біля трьох років, сімейне життя між сторонами погіршилось, внаслідок розбіжностей поглядів щодо спільного сімейного життя, у подружжя склалися протилежні погляди на шлюб та сім`ю. А також, у зв`язку із війною в Україні сторони позову стали вимушено проживати окремо в різних країнах. Відповідач проживає в селі Пилипець Хустського району Закарпатської області, а позивачка фактично живе та працює в Чеській Республіці, наміру повертатися додому не має. Сторони спільно не проживають однією сім`єю, як чоловік та дружина, мешкають окремо в різних країнах. Сторони не підтримують шлюбних відносин більше двох років, не спілкуються та не цікавляться один одним. Позивачка втратила почуття кохання до відповідача і не бажає з ним більше проживати у шлюбі. Ці обставини змушують позивачку звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Спору щодо спільного майна подружжя не має. Неповнолітніх дітей від шлюбу подружжя не має. За наведених вище обставин та згідно з ст.ст. 24, 56, 110 СК України, позивачка просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, бо подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам. Заяву про розірвання шлюбу до органу РАЦС подружжя подати в Україні не може, бо позивачка приїхати в Україну для цієї цілі не може, у зв`язку із зайнятістю на роботі в Чеській Республіці. Позивачка після розірвання шлюбу з відповідачем бажає і надалі іменуватися прізвищем чоловіка « ОСОБА_3 ».
Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 20.05.2025 року прийнято позов ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
26.05.2025 року відповідач подав суду заяву про визнання позову ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки він не бажає зберегти шлюб, не кохає дружину і не проживає з нею спільно більше двох років. Крім того, відповідач зазначив, що всі обставини наведені позивачкою відповідають дійсності, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.
Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяв сторін, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов ОСОБА_1 задовольнити повністю, виходячи з такого.
Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали шлюб 20.10.1990 року у Пилипецькій сільській раді Міжгірського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 20.10.1990 року зроблено запис за №13. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові ОСОБА_3 ; дружині ОСОБА_3 .
Позивачка зазначила, що вона з відповідачем спільно у шлюбі не проживають, шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї сторони не підтримують. Ці обставини відповідачем підтверджені. Жодна із сторін не заявила клопотання про вжиття судом заходів для примирення у шлюбі. Неповнолітніх дітей від шлюбу у сторін не має.
Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.
За наведених обставин суд вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки жодна сторона не бажає примирення у шлюбі. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.112 СК України.
Також позивачка, яка змінила прізвище у зв`язку з укладенням шлюбу, висловила прохання його залишити, суд вважає, що є підстави для застосування ст.113 СК України та після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « ОСОБА_3 ».
Щодо судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідач визнав позов до розгляду справи по суті, а тому є підстави у застосуванні ч.1 ст.142 ЦПК України та у поверненні позивачці з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду.
Керуючись ст.ст. 142, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,
Визнання позову відповідачем прийняти.
Розірвати шлюб укладений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), який зареєстрований 20.10.1990 року у Пилипецькій сільській раді Міжгірського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 20.10.1990 року зроблено запис за №13.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_3 ».
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 605 грн 60 коп, сплаченого нею при поданні позову до суду.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення набирає законної сили згідно з ст.273 ЦПК України.

Рішення складено 27.05.2025.

Суддя В. П. Кривка