ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1920/24Головуючий у 1-й інстанції Шульгач Н.М.
Провадження № 22-ц/817/395/25 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

секретар - Гичко К.С.

з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Сампари Н.М., представника ОСОБА_2 - адвоката Сідорова В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Сампари Надії Миронівни на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 3 лютого 2025 року, ухвалене суддею Шульгач Н.М. у цивільній справі №601/1920/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Зборівської міської ради, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати ОСОБА_2 недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його опікуном.

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є сином та єдиною близькою людиною, яка може опікуватись ОСОБА_2 , яка є інвалідом ІІ групи загального захворювання, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, потребує постійної сторонньої допомоги, страждає на стійкий психічний розлад, що істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 3 лютого 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Сампара Н.М. просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким заяву задовольнити в повному обсязі. Вказує, що в обґрунтування рішення судом взято до уваги висновок судово-психіатричної експертизи №531, який не відповідає Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації №100/о Висновок судово-психіатричного експерта, оскільки містить лише 15 пунктів, тоді як зазначеною Інструкцією передбачено 25 пунктів. Крім цього, висновок судово-психіатричної експертизи №531 не містить: - підписів експертів про те, що вони попереджені про кримінальну відповідальність за надання явно неправдивих висновків; - питань, що були поставлені експертам; - інших відомостей, які зазначаються при складенні такого висновку. Тому цей висновок є недопустимим та неналежним доказом, а в призначенні повторної експертизи судом безпідставно відмовлено.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Сампару Н.М., яка доводи апеляційної скарги підтримала, пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Сідорова В.М., який погодився з доводами апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Обставини справи.

ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи загального захворювання довічно, що підтверджується випискою із акта огляду МСЕК серії ТЕР №177904 від 18.11.2009 року.

ОСОБА_2 знаходилась на лікуванні в Буданівській психоневрологічній лікарні: з 16.02.2004 по 18.05.2007; з 21.05.2007 по 07.04.2014; з 18.04.2014 по 14.12.2021. Діагноз: шизофренія, параноїдальна форма, безперервний перебіг, що підтверджується довідкою №3 від 28.01.2025, виданою КУ ТОР «Буданівський психоневрологічний будинок інтернат».

Як вбачається з виписки з історії хвороби 38 від 03.06.2024 року та довідки №117/01-15 від 03 червня 2024 року, виданої Почаївським психоневрологічним будинком - інтернатом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особа з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, поступила на проживання в Почаївський психоневрологічний будинок-інтернат 18.01.2023 року, де знаходиться на повному державному забезпечені. Діагноз: параноїдальна шизофренія, безперервний перебіг, стійкий змішаний тип дефекту.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №591 від 08.08.2024 року, ОСОБА_2 виявляє ознаки параноїдної шизофренії, безперервний перебіг, стійкий змішаний дефект психіки. ОСОБА_2 не може в повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 (у звязку з реєстрацією шлюбу 12.07.2008 року змінив прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 ).

ОСОБА_1 працює в ТОВ «ІКЕА Рітейл Україна» з 03.02.2020 року по теперішній час за основним місцем роботи та займає посаду фахівця пункту видачі товарів, відділу товарообігу та видачі товарів, що підтверджується довідкою від 14.06.2024 року.

Згідно витягу з інформаціно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 30.05.2024 року до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої та непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Відповідно до характеристики, виданої ТОВ «ІКЕА Рітейл Україна» ОСОБА_1 зарекомендував себе як відповідальний, дисциплінований та надійний працівник, який бездоганно виконує покладенні на нього завдання.

Рішенням виконавчого комітету Зборівської міської ради №225 від 20.12.2024 року затверджено висновок опікунської ради про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном над повнолітньою особою ОСОБА_2 .

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Положеннями ст. 30 ЦК України визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок обмеження цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України).

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частини перша-третя статті 41 ЦК України).

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

Статтею 58 ЦК України визначено коло осіб над якими встановлюється опіка, зокрема у ній зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Частиною 2 статті 60 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно ч.1 ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.

З наведеного вбачається, що хронічний, стійкий психічний розлад є підставою для визнання фізичної особи недієздатною, якщо вона внаслідок цього нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно ст.1 Закону України «Про психіатричну допомогу» психічні розлади - розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті; тяжкий психічний розлад - розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті). який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку.

Враховуючи вимоги ст.ст.76-79 ЦПК України до заяви про визнання фізичної особи недієздатною мають бути додані докази, які б підтверджували хронічність і стійкість психічного розладу, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними і саме наявність таких доказів є підставою для призначення судово-психіатричної експертизи особи.

Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши у судовому засіданні пояснення експертів Косовської Л.В. та Бондаренка О.М. щодо наданого ними висновку судово-психіатричної експертизи, прийшов до переконання, що станом на час розгляду справи наявні підстави для визнання ОСОБА_2 обмежено недієздатною, однак суд не може вийти за межі заявлених вимог. Підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатною судом не встановлено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Так, висновком судово-психіатричного експерта №591 від 8 серпня 2024 року встановлено, що ОСОБА_2 виявляє ознаки параноїдної шизофренії, безперервний перебіг, стійкий змішаний дефект психіки, у звязку з чим не може в повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Допитані у суді першої інстанції експерти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які проводили обстеження психічного стану ОСОБА_2 та надавали висновок судово-психіатричного експерта №591 від 8 серпня 2024 року, пояснили, що психічний стан підекспертної ОСОБА_2 визначався станом на момент проведення експертизи. Стан її психічного здоровя покращився. У ОСОБА_2 було виявлено порушення мислення, памяті, інтелекту, емоцій, але такі порушення не є вираженими. ОСОБА_2 абсолютно орієнтується у своїй особі, може користуватися мобільним телефоном, спілкуватися з іншими людьми, купити в магазині необхідні речі, знає рецепт приготування борщу, може працювати під наглядом, може вирішувати дрібні побутові питання та укладати дрібні правочини.

Оцінивши у сукупності усі наявні у справі докази суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатною, оскільки остання не може розуміти значення своїх дій та керувати ними не абсолютно, а не в повній мірі, що є недостатнім для визнання її недієздатною.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок судово-психіатричної експертизи №531 є неналежним та недопустимим доказом, так як не відповідає вимогам Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації №100/о Висновок судово-психіатричного експерта №______, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28 липня 2014 року №527, зокрема, не містить: - підписів експертів про те, що вони попереджені про кримінальну відповідальність за надання явно неправдивих висновків; - питань, що були поставлені експертам; - інших відомостей, які зазначаються при його складенні, колегія суддів оцінює критично.

Так, із наявного у матеріалах справи оригіналу висновку судово-психіатричного експерта вбачається, що експерти попереджені про кримінальну відповідальність за надання явно неправдивих висновків та відмову експерта(ів) від виконання покладених на нього (них) обов`язків за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України (п.15 експертного висновку, у якому наявні підписи експертів).

Також висновок судово-психіатричного експерта №531 містить усі інші необхідні відомості, визначені Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації №100/о Висновок судово-психіатричного експерта №______, затвердженої Наказом міністерства охорони здоров`я України від 28 липня 2014 року №527.

Відсутність у висновку нумерації пунктів, після пункту 15, не свідчить про його невідповідність формі, встановленій вищезазначеною Інструкцією, так як висновок містить обгрунтовані відповіді на поставлені судом питання та містить усі відомості, що передбачені пунктами 1-25 форми №100/о, затвердженої наказом МОЗ України від 28 липня 2014 року №527.

Інструкція щодо заповнення форми первинної облікової документації №100/о Висновок судово-психіатричного експерта №______, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28 липня 2014 року №527 регулює стандарти ведення медичної документації, тому відсутність нумерації пунктів є формальним порушенням, яке на достовірність чи повноту висновку не впливає.

Крім цього, відповідно до положень ч.5 ст. 102 ЦПК України суд заслухав усні пояснення експертів щодо наданого ними висновку.

Висновок судово-психіатричного експерта №531 є належним та допустимим доказом.

У постанові від 27 січня 2021 року у справі №755/10510/17 Верховний Суд вказав, що висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Оскільки у даній справі судом не встановлена абсолютна неспроможність ОСОБА_2 розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, відсутні передбачені законом підстави для визнання її недієздатною.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сампари Надії Миронівни залишити без задоволення.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 3 лютого 2025 року скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 травня 2025 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Костів О.З.