КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 760/6464/23 Апеляційне провадження № 22-ц/824/2928/2025Головуючий у суді першої інстанції - Аксьонова Н.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

секретар Цуран С.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця/начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Людмили Іванівни та головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Яни Євгеніївни, щодо неналежного вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні, боржник: ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на неправомірну бездіяльність державного виконавця/начальника Солом?янського районного відділу державної виконавчої служби ум. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Л.І.

В обґрунтування заявлений вимог зазначила, що на виконанні у Солом`янському відділі Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 70000 грн; судового збору в розмірі 640,00 грн та заборгованості в розмірі 72781,38 грн.

З листа державного виконавця/начальника Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Костенко Л.І. від 31 липня 2020 року їй стало відомо, що 31 липня 2020 року начальником/державним виконавцем Костенко Л.І. було направлено вимогу про надання згоди на реалізацію описаного та арештованого майна боржника до Голови правління АТ «Альфа-Банк» №117916 від 31 липня 2020 року.

24 лютого 2023 року нею було подано до Солом`янського РВ ДВС на ім`я начальника/державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Костенко Л.І. заяву про надсилання належним чином засвідчених/завірених копій документів та про надання інформації.

16 березня 2023 року нею було отримано лист державного виконавця/начальника Солом`янського PB ДBC у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Костенко Л. І. вих.№36304 від 10.03.2023, в якому вказано, що надати належним чином засвідчену/завірену копію відповіді Голови правління AT «Альфа-Банк» на вимогу державного виконавця від 31.07.2020 немає можливості, оскільки станом на 10.03.2023 дана відповідь на адресу Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не надходила.

На думку заявника вказане в листі державного виконавця/начальника Костенко Л. І. від 10 березня 2023 року явно та беззаперечно свідчить про те, що з 31 липня 2020 року до 10 березня 2023 року державним виконавцем/начальником Костенко Л. І. взагалі не було вчинено жодних дій у відповідності до вимог ч.1 ст.13 та ст.76 Закону України «Про виконавче провадження», спрямованих на отримання нею відповіді від Голови правління АТ «Альфа-Банк» на її ж вимогу від 31 липня 2020 року.

Окрім цього, до вказаного листа державного виконавця/начальника Костенко Л. І. від 10 березня 2023 року останньою додано належним чином засвідчену/завірену копію вимоги Солом`янського PB ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) до АТ «Альфа-Банк» №117916 від 31 липня 2020 року за підписом головного державного виконавця Марків Я. Є.

Під час розгляду в Солом`янському районному суді м. Києва справи №760/19510/21 за її скаргою на неправомірну бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Марків Я.Є. про визнання її неправомірною та про зобов`язання вчинити певні дії особисто головний державний виконавець Марків Я.Є. надала суду копію вказаної вимоги №117916 від 31 липня 2020 року до голови правління АТ «Альфа-Банк» за підписом державного виконавця Костенко Л.І. та стверджувала, що саме Костенко Л.І. повинна була контролювати її виконання.

Таким чином, державний виконавець/начальник Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Костенко Л.І. та головний державний виконавець Солом`янського PB ABC у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Марків Я.Є., зловживаючи своїм службовим становищем свідомо здiйснили підробку офiцiйного документу у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1, а саме вимоги Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) №117916 вiд 31 липня 2020 року, свiдомо внесли недостовірну інформацію до інших офiцiйних документів, що надавали їй та суду, у справі №760/19510/21, з метою уникнення ними відповідальності за свідоме невиконання ними трьох вищевказаних рішень суду від 22 липня 2000 року, вiд 21 березня 2017 року та від 14 вересня 2020 року, що набрали законної сили.

Посилаючись на викладене скаржниця просила суд:

- визнати бездіяльність державного виконавця/начальника Солом`янського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Костенко Л.І. та головного державного виконавця Солом`янського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Марків Я.Є. щодо неналежного вчинення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 по стягненню з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_1 заборгованості по аліментам, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та витрат, понесених стягувачем з оплати судового збору - неправомірною;

- постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця/начальника Солом`янського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Костенко Л.І. та головного державного виконавця Солом`янського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Марків Я.Є. та направити її до відповідного органу досудового розслідування, для притягнення їх до кримінальної відповідальності за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.358, 364, 366, 382 КК України, у відповідності до ч.1, 3 ст.262 ЦПК України.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що державний виконавець діяв на підставі закону у межах встановлених повноважень. Встановлені судом обставини свідчать про ефективне здійснення виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання судових рішень.

Не погоджуючись з ухвалою суду, скаржниця ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі зазначає, що суд тому дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Відзиви на апеляційну скаргу від інших учасників справи до апеляційного суду не надходили.

В судових засіданнях в апеляційному суді взяв участь представник апелянтки ОСОБА_1 - Кравченко В.І., який підтримавапеляційну скаргу, просив задовольнити з викладених підстав.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав

Встановлено, що на виконанні у Солом`янському відділі Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження НОМЕР_1, до складу якого входять:

- виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №2-1740 від 11 серпня 2009 року виданий Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 1/2 частина неоподаткованого мінімуму доходів громадян починаючи з 14 липня 2000 року;

- виконавче провадження НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа №760/22598/15-ц вiд 30 жовтня 2017 року виданий Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 70000 грн;

- виконавче провадження НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа №760/26898/17 вiд 12 травня 2021 року, виданий Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640,00 грн;

- виконавче провадження № НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа №760/26898/17 вiд 12 травня 2021 року, виданий Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 72781,38 грн.

Постановою державного виконавця від 27 грудня 2016 року у виконавчому провадженні НОМЕР_2 на майно боржника ОСОБА_2 накладено арешт (номер обтяження 18318760 від 27 грудня 2016 року).

В межах зведеного виконавчого провадження 03 жовтня 2019 року державним виконавцем описано майно боржника ОСОБА_2 , а саме квартиру АДРЕСА_1 .

07 жовтня 2019 року державним виконавцем, відповідно до статей 51, 53 Закону України «Про виконавче провадження» було направлено запит до ПАТ «Укрсоцбанк» щодо залишку боргу по іпотечному договору та надання згоди на реалізацію описаного та арештованого майна боржника, оскільки згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна, було встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності боржнику перебуває в іпотеці АКБ «Укрсоцбаню».

20 січня 2020 року державним виконавцем повторно направлено запит до ПАТ «Укрсоцбанк» щодо залишку боргу по іпотечному договору та надання згоди на реалізацію описаного та арештованого майна боржника.

31 липня 2020 року головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. направлено вимогу №117916 до АТ «Альфа-Банк» щодо залишку боргу по іпотечному договору та надання згоди на реалізацію описаного та арештованого майна боржника, оскільки іпотекодержателем майна боржника став АТ «Альфа-банк».

Також 31 липня 2020 року аналогічну вимогу №117916 до АТ «Альфа-Банк» щодо залишку боргу по іпотечному договору та надання згоди на реалізацію описаного та арештованого майна боржника, було направлено за підписом начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Л.І.

24 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про надсилання належним чином засвідчених/завірених копій документів та про надання інформації, у якій просила:

1) надати належним чином засвідчену/завірену копію вимоги державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Костенко Л. І. №117916 вiд 31.07.2020 до голови правління АТ «Альфа-Банк» щодо повідомлення інформації про залишок основного боргу по іпотечному договору №156 вiд 20.02.2009 в іпотекодержателя (номер запису 34073656) та надання згоди на реалiзацiю описаного та арештованого майна боржника, а саме, квартири АДРЕСА_1 ;

2) надати належним чином засвідчену/завірену копію відповіді Голови правління АТ «Альфа-Банк» на вимогу державного виконавця Солом`янського PB ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Костенко Л.І. №117916 вiд 31.07.2020 щодо повідомлення інформації про залишок основного боргу по Іпотечному договору №156 від 20.02.2009 в іпотекодержателя (номер запису 34073656) та надання згоди на реалізацію описаного та арештованого майна боржника, а саме квартири АДРЕСА_1 ;

3) повідомити, які саме були прийнятті рішення та вчинені дії державним виконавцем Солом`янського PB ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Костенко Л. І. після отримання нею відповіді від Голови правління АТ «Альфа-Банк» на вимогу державного виконавця Солом`янського PB ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Костенко Л. І., вих. № 117916 від 31.07.2020 щодо повідомлення інформації про залишок основного боргу по іпотечному договору №156 вiд 20.02.2009 в іпотекодержателя (номер запису 34073656) та надання згоди на реалізацію описаного та арештованого майна боржника, а саме квартири АДРЕСА_1 , та підтвердити iх належним чином засвідченими/завіреними копіями документів.

10 березня 2023 року начальник Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Л.І. надала відповідь ОСОБА_1 на її заяву від 24.02.2023 року, в якій повідомила, що надати належним чином засвідчену/завірену копію відповіді Голови правління АТ «Альфа-Банк» на вимогу державного виконавця від 31.07.2020 не мають можливості, оскільки станом на 10 березня 2023 року дана відповідь на адресу Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не надходила.

Крім того, повідомлено, що 10 березня 2023 року державним виконавцем Марків Ч.Є. на адресу Голови правління АТ «Сенс Банк» (який є правонаступником АТ «Альфа-Банк» з 12 вересня 2022 року) направлено вимогу державного виконавця щодо залишку боргу по іпотечному договору №34073656 та надання дозволу на реалізацію майна боржника ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 .

На указану вимогу державного виконавця 04 квітня 2023 року АТ «Сенс Банк» (правонаступник АТ «Альфа-Банк») надало інформацію про залишок іпотечного боргу та відмову у наданні згоди на реалізацію описаного майна боржника, яке перебуває в іпотеці банку.

ОСОБА_1 , звернувшись до суду зі скаргою, просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця/начальника Солом`янського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Костенко Л.І. та головного державного виконавця Солом`янського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Марків Я.Є. щодо неналежного вчинення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 по стягненню з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_1 заборгованості по аліментам, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та витрат, понесених стягувачем з оплати судового збору, оскільки вважає, що державними виконавцями не було вчинено жодних дій у відповідності до вимог ч.1 ст.13 та ст.76 Закону України «Про виконавче провадження», спрямованих на отримання нею відповіді від Голови правління АТ «Альфа-Банк» на її ж вимогу від 31 липня 2020 року.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки;

6) невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після одержання відповідного звернення від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, cтвореного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", вчинити дії щодо зняття арешту з майна, щодо якого було здійснено заходи із заміни майна, передбачені статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Відповідно до частин 1, 2 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку.

Згідно з ч.1 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо:

1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю;

3) наявна письмова згода заставодержателя.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Як встановлено судом першої інстанції, боржник є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває в іпотеці АТ «Альфа-Банк», строк виконання основного зобов`язання - 29.10.2027 року.

Керуючись статтями 51, 53 Закону України «Про виконавче провадження» 31 липня 2020 року головний державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. направила вимогу №117916 до АТ «Альфа-Банк» про надання інформації щодо залишку боргу по іпотечному договору та надання згоди на реалізацію описаного та арештованого майна боржника, оскільки іпотекодержателем майна боржника став АТ «Альфа-банк».

Також 31 липня 2020 року аналогічну вимогу №117916 до АТ «Альфа-Банк» щодо залишку боргу по іпотечному договору та надання згоди на реалізацію описаного та арештованого майна боржника, було направлено за підписом начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Л.І.

З відповіді АТ «Альфа-Банк» на адвокатський запис адвоката Гордієнко Т.В. №107189-23.1.-б/б від 09 грудня 2021 року вбачається, що згідно облікових даних системи банківського документообігу вимога від 31 липня 2020 року була отримана банком та зареєстрована 07 серпня 2020 року.

Проте на жодну з вимог від 31 липня 2020 року АТ «Альфа-Банк» відповіді не надав.

Разом з тим, Законом України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік обов`язків державного виконавця, серед яких відсутній обов`язок вчинення дій, спрямованих на отримання відповіді на вимогу державного виконавця.

Також встановлено, що листом від 04 квітня 2023 року АТ «Сенс Банк» (правонаступник АТ «Альфа-Банк») відмовив у наданні згоди на реалізацію квартири боржника, яка перебуває в іпотеці банку.

Статтею 76 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Адміністративна відповідальність за невиконання вимог державного виконавця передбачена ст.188-13 КУпАП, відповідно до якої невиконання законних вимог державного виконавця, приватного виконавця щодо усунення порушень законодавства про виконавче провадження, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання недостовірних відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання на вимогу державного виконавця, приватного виконавця декларації про доходи та майно, що подається відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", чи зазначення у такій декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну відомостей, які зазначаються у декларації, неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також неявка без поважних причин за викликом державного виконавця, приватного виконавця тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.21 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: державні виконавці (статті 183-1, 188-13 - у частині, що стосується невиконання законних вимог державного виконавця).

Складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначене ст.188-13 КУпАП, є правом, а не обов`язком державного виконавця, яке він може реалізувати лише за наявності в діях винних осіб ознак такого правопорушення.

Із матеріалів справи судом не встановлено, що оскаржувані дії чи бездіяльність начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Л.І. та головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. були вчинені з порушенням закону.

Також суд врахував, що 06 червня 2019 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, інші доходи громадян, згідно якої стягується 50% доходу боржника ОСОБА_2 .

Згідно з розрахунком боргу боржника з 18 листопада 2019 року до 24 травня 2023 року на банківський рахунок стягувача надійшли грошові кошти у загальному розмірі 100 986,96 грн та станом на 25 травня 2023 року сума заборгованості склала 117 053 грн.

Указані обставини свідчать про належне здійснення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання судових рішень.

Обґрунтовуючи вимоги своєї скарги, ОСОБА_5 вказує, що з 31.07.2020 по 10.03.2023 держаним виконавцем не було вчинено жодних дій, спрямованих на отримання відповіді від АТ «Альфа-банк» на вимогу виконавця, що, на думку скаржниці, є протиправною бездіяльністю. Разом з цим, заявляючи вимогу про визнання бездіяльності виконавця протиправною, скаржниця не вказує, які саме норми порушив і які дії мав вчинити виконавець для ефективного усунення цього порушення.

Так, визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця повинна мати наслідком зобов`язання виконавця вчинити певні дії для відновлення порушеного права скаржника.

Із матеріалів справи встановлено, що 04.04.2023 АТ «Сенс Банк» (правонаступник АТ «Альфа-Банк») надав відповідь на запит виконавця щодо надання письмової згоди на реалізацію квартири боржника, яка перебуває в іпотеці банку, якою відмовив у наданні згоди.

Апеляційний суд також зауважує, що твердження ОСОБА_1 про бездіяльність виконавця щодо ненадання відповіді на її заяву від 04.06.2021 про надання інформації у зведеному виконавчому провадженні № НОМЕР_6 було предметом розгляду в межах справи № 760/21285/21 та не впливає на висновки суду у межах даного судового провадження за скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Крім цього, дії та бездіяльність головного державних виконавців Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. (щодо невинесення постанов про об`єднання виконавчих проваджень НОМЕР_7 від 11.06.2021 року та НОМЕР_4 від 11.06.2021 року у зведене виконавче провадження та щодо ненадсилання вказаних постанов скаржниці) та державного виконавця Марків Я.Є. (щодо невчинення дій спрямованих на реалізацію квартири боржника, у виконавчих провадженнях) вже були предметом судового розгляду у межах справи №760/19510/21.

Зокрема, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року по указаній справі частково задоволено скаргу ОСОБА_1 , вказані дії та бездіяльність виконавця Цапенко С.М. визнано неправомірними.

У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Бездіяльність державного виконавця Марків Я.Є. щодо невчинення дій спрямованих на реалізацію квартири боржника, у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 за період з травня 2019 року по липень 2021 року вже була предметом судового розгляду і суд не знайшов підстав для визнання неправомірною діяльності виконавця у цій частині.

Вказана ухвала суду набрала законної сили.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 щодо визнання протиправною бездіяльності державного виконавця у межах даної справи.

Правильними є також висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимоги ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали.

Так, згідно з ч.1 ст.262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Відповідно до ч.5 ст.262 ЦПК України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Згідно з ч.7 та ч.8 ст.262 ЦПК України з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанції.

Тобто, окрема ухвала є способом реагування суду на випадки виявлення порушення законності та правопорядку, які не можуть бути усунені ним самостійно при вирішенні цивільного спору з використанням передбачених цивільним процесуальним законом засобів. При цьому, такі порушення мають негативно впливати на стан суб`єктивних прав та обов`язків особи.

Окрема ухвала суду є одним із інструментів механізму стримувань і противаг, превенції вчинення порушень закону, які суд не може самостійно усунути шляхом вжиття належних заходів.

Вирішення питання про постановлення окремої ухвали віднесено на розсуд суду та здійснюється ним з урахуванням, зокрема, значущості та/або системного характеру допущених порушень, а також нагального характеру необхідності їх усунення для дієвого відновлення прав особи.

У діях державного виконавця порушень законодавства, які є підставою для постановлення окремої ухвали, у межах розгляду даної справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги повторюють доводи скарги, поданої до суду першої інстанції, не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині ухвали суду, та фактично зводяться до незгоди скаржниці з висновками суду. При цьому, докази та обставини, на які посилається скаржниця у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Крім цього, як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 сплатила 605,60 грн судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 06.11.2024 (а.с. 235, т. 3).

У постанові Верховного Суду від 27.08.2024 по справі № 1423/19804/2012 суд дійшов висновку про те що заявники, які є стягувачами у виконавчому провадженні, у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, не повинні сплачувати судовий збір як за подання скарги до суду першої інстанції, так і на наступних стадіях судового процесу (за подання апеляційної і касаційної скарг), оскільки така особа, оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції, винесену за наслідками розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, намагається насамперед усунути наслідки порушення її прав, спричинені невиконанням судового рішення, прийнятого у провадженні, де стягувач вже сплачував судові витрати відповідно до законодавства, а покладення на таку особу обов`язку зі сплати судового збору не буде відповідати меті правосуддя - захисту прав і свобод.

За таких обставин судовий збір, сплачений ОСОБА_1 , підлягає поверненню скаржниці.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року залишити без змін.

Повернути ОСОБА_1 і судовий збір у розмірі 605,60 гривень, сплачений відповідно до квитанції №0.0..1 від 06 листопада 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 22 травня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Т.О. Невідома

В.В. Соколова