АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року

м. Чернівці

cправа № 713/4780/24

провадження № 22-ц/822/342/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Лисак І.Н., Одинака О.О.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»

відповідач ОСОБА_1

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на рішення Вижницького районного Чернівецької області від 10 лютого 2025 року, додаткове рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2025 року, головуючий у першій інстанції Пилип`юк І.В.

ВСТАНОВИВ

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» у грудні 2024 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначало, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферта) від 27 березня 2023 № 27.03.2023- 100001314 в електронній формі.

Відповідно до умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» зобов`язалося надати кредит в сумі 6000 грн строком на 42 дні, процентна ставка «Економ» у розмірі 2 % за 1 день протягом первинного періоду, процентна ставка «Стандарт» 3 % за 1 день протягом всього строку, окрім первинного періоду.

Вказувало, що ОСОБА_1 пройдено ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку України.

ОСОБА_2 27 березня 2023 року підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору електронним цифровим підписом.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» перераховано ОСОБА_1 кредит в сумі 6000 грн на електронний платіжний засіб НОМЕР_1 хх-хххх-2763.

ОСОБА_1 не виконано зобов`язання з повернення кредиту в сумі 6000 грн., сплати процентів в сумі 6720 грн.

Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредиту від 27 березня 2023 року № 27.03.2023-100001314 заборгованість в сумі 12720 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2025 року у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Додатковим рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2025 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» в апеляційній скарзі просить рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2025 року, додаткове рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферта) від 27 березня 2023 № 27.03.2023- 100001314 в електронній формі.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» перераховано кошти на картковий рахунок ОСОБА_1 , номер якого зазначено у кредитному договорі (заявці), за допомогою еквайрінгу відповідно квитанції Liqpay № від 27 березня 2024 року.

Посилається на те, що ОСОБА_1 не заперечує, що наведений банківський рахунок належить їй, не надано виписки з рахунку.

Судом першої інстанції не вжито заходів, спрямованих на виконання ОСОБА_1 обов`язку щодо подання доказів на підтвердження відсутності такого банківського рахунку, зарахування на нього грошових коштів, не витребувано відповідні докази з власної ініціативи.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васильченко Г.І., просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» залишити без задоволення.

Вказує, що квитанція Liqpay № від 27 березня 2024 року не є належним доказом, який підтверджує здійснення фінансової операції перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Беженар Т.А. коштів, оскільки ідентифікувати ОСОБА_1 як власника банківської картки та отримувача цих коштів за вказаним документом неможливо.

В матеріалах справи не містяться докази щодо наявності правовідносин між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та Акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк», згідно яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» доручило Акціонерному товариству комерційному банку «Приват Банк» здійснити перерахування коштів за договором.

Посилається на те, що квитанція Liqpay № від 27 березня 2024 року не є первинним документом в розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та достатнім доказом існування між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредитних відносин.

Отже, Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» не доведено перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів.

Судом першої інстанції не встановлено, що кредитний договір укладений.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За змістом частин 4, 6 статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб); справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

На підставі частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із частинами 4, 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для захисту права Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на стягнення з ОСОБА_1 за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредиту (оферта) від 27 березня 2023 № 27.03.2023- 100001314 заборгованість в сумі 12720 грн.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив про недоведеність виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» зобов`язання з переказу Беженар Т.А. кредиту в сумі 6000 грн.

Мотивовано висновки суду першої інстанції тим, що квитанція Liqpay від 27 березня 2024 року ID платежу про перерахування суми 6000 грн за договором №27.03.2023-100001314 не є неналежним доказом, оскільки у ній відсутній повний номер картки отримувача, до позову не додано доказів належності картки з номером 516874*63 ОСОБА_1 , платником вказаний «Швидкий кредит», а не Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр».

Водночас судом першої інстанції вказано, що наведена квитанція не є первинними бухгалтерськими документами, не містять даних щодо власника банківської картки, на яку були перераховані кошти, повного номеру картки, що позбавляє можливості вважати доведеним факт переказу Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» коштів в сумі 6000,00 грн на картковий рахунок, який належить саме ОСОБА_1 .

Наданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» розрахунок заборгованості за договором не є належним доказом наявності цивільно-правових відносин між сторонами у справі, оскільки інформація у довідці повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр».

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає в частині.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферта) від 27 березня 2023 № 27.03.2023- 100001314 в електронній формі.

У пункту 2.1 розділу 2 пропозиції про укладання кредитного договору (оферта) вказано, що електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Відповідно до пункту 2.2, 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 розділу 2 пропозиції про укладання кредитного договору (оферта) електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця, заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.

На підставі пункту 2.3 технологія (порядок) укладення електронного кредитного договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору: 2.3.1. кредитодавець розміщує на власному веб-сайті пропозицію укласти електронний договір (оферту); 2.3.2. позичальник, який має намір укласти електронний кредитний договір, ідентифікується (реєструється) в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті; 2.3.3. позичальник в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця обирає умови, на яких бажає укласти електронний кредитний договір; 2.3.4. у випадку погодження кредитодавця на обрані позичальником умови кредитодавець у особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця направляє позичальнику пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) та заявку, а також формує формуляр форми відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) в електронній формі для її заповнення та підписання позичальником; 2.3.5. також для підписання позичальником відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) позичальнику передається одноразовий ідентифікатор в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті; 2.3.6. позичальник, який прийняв (акцептував) пропозицію укласти електронний договір на умовах, викладених у вищевказаних пропозиції про укладення кредитного договору (оферту) та заявці, підписує відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отриманим ним у вищевказаному порядку; 2.3.7. примірник договору споживача підписується кваліфікованим електронним підписом уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу.

Пунктом 3.1, 3.3 розділу 3 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) передбачено, що кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.

Кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, тип кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення (виплати) кредиту , проценти за користування кредитом (проценти), графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.

За змістом пункту 3.2 розділу 3 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника

Згідно із пунктом 4.1 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача.

Пунктом 4.3 розділу 4 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) передбачено, що днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту - день зарахування коштів на поточний рахунок кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитора. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитора, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку, на який надано кредит.

Пунктом 4.4 розділу 4 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) визначено, що сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання кредиту (включаючи безпосередньо день надання Кредиту) включно до дати його фактичного повернення. У разі дострокового повного повернення кредиту позичальник у день цього повернення сплачує проценти за період фактичного користування кредитом (включаючи безпосередньо день надання кредиту). У разі дострокового часткового повернення кредиту у день повернення позичальник сплачує проценти за період фактичного користування всією сумою кредиту, а на залишок суми кредиту нараховуються проценти у загальному порядку, передбаченому договором.

За змістом заявки споживача ОСОБА_1 від 27 березня 2023 року, примірної відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) від 27 березня 2023 року реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним та наступними договорами 5168-74хх-хххх-2763.

На підставі пункту 1-10 заявки споживача ОСОБА_1 від 27 березня 2023 року, пункту 1-10 примірної відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) від 27 березня 2023 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання кредиту 27 березня 2023 року, сума кредиту 6000 грн, строк, на який надається кредит, 42 дні з дати його надання, дата повернення кредиту 07 травня 2023 року, первинний період користування кредитом кожні наступні 14 днів (надалі первинний період), черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі черговий період), процентна ставка «Економ» у розмірі 2 % за 1 день протягом первинного періоду, процентна ставка «Стандарт» 3 % за 1 день протягом всього строку, окрім первинного періоду, неустойка 120 грн за кожен день, розмір процентів відповідно до статті 625 ЦК України становить 730% річних.

До матеріалів справи приєднано квитанцію "Liqpay" № від 27 березня 2023 року про електронний переказ коштів з призначенням платежу - видача по договору № 27.03.2023-100001314, платник назва: швидкий кредит, отримувач картка/рахунок : НОМЕР_2 .

На підставі довідки-розрахунку про стан заборгованості ОСОБА_1 , наданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», заборгованість складає основний борг в сумі 6000 грн, проценти за період з 27 березня 2023 року по 07 травня 2023 року в сумі 6720 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі частини 1статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом частини 2 статті 1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 2статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

На підставі частини 1 та 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини 1, 2 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електроннукомерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно частини 1-4 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом;

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).

Відповідно до частини 7 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, провадження № 61-7203 св 20, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, провадження № 61-8449св19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, провадження № 61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

Встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір від 27 березня 2023 року № 27 березня 214 у електронній формі.

Відповідно до пункту 2.2, 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 розділу 2 пропозиції про укладання кредитного договору (оферта) електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця, заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.

Пунктом 2.3 розділу 2 пропозиції про укладання кредитного договору (оферта) встановлено технологію (порядок) укладення електронного кредитного договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору: 2.3.1. кредитодавець розміщує на власному веб-сайті пропозицію укласти електронний договір (оферту); 2.3.2. позичальник, який має намір укласти електронний кредитний договір, ідентифікується (реєструється) в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті; 2.3.3. позичальник в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця обирає умови, на яких бажає укласти електронний кредитний договір; 2.3.4. у випадку погодження кредитодавця на обрані позичальником умови кредитодавець у особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця направляє позичальнику пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) та заявку, а також формує формуляр форми відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) в електронній формі для її заповнення та підписання позичальником; 2.3.5. також для підписання позичальником відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) позичальнику передається одноразовий ідентифікатор в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті; 2.3.6. позичальник, який прийняв (акцептував) пропозицію укласти електронний договір на умовах, викладених у вищевказаних пропозиції про укладення кредитного договору (оферту) та заявці, підписує відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отриманим ним у вищевказаному порядку; 2.3.7. примірник договору споживача підписується кваліфікованим електронним підписом уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу.

Отже, порядок укладення електронного кредитного договору побудований таким чином, що без попереднього ознайомлення з умовами, на яких бажає укласти електронний кредитний, позичальник не міг перейти до наступного етапу підписання правочину.

Крім того, за змістом заявки споживача ОСОБА_1 від 27 березня 2023 року, яка є невід`ємною частиною договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредиту (оферта) від 27 березня 2023 № 27.03.2023- 100001314 ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти).

Також відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), яка є частиною електронного кредитного договору, містить підтвердження позичальника ОСОБА_1 , що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору від 27 березня 2023 року № 27.03.2023-100001314, з яким попередньо уважно ознайомилася.

Акцептовані умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті, а також вказуються нижче.

Пунктом 3.1, 3.3 розділу 3 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) договору передбачено, що кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.

Кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, тип кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення (виплати) кредиту , проценти за користування кредитом (проценти), графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.

За змістом пункту 1-10 заявки споживача ОСОБА_1 від 27 березня 2023 року, пункту 1-10 примірної відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) від 27 березня 2023 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання кредиту 27 березня 2023 року, сума кредиту 6000 грн, строк, на який надається кредит, 42 дні з дати його надання, дата повернення кредиту 07 травня 2023 року, первинний період користування кредитом кожні наступні 14 днів (надалі первинний період), черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі черговий період), процентна ставка «Економ» у розмірі 2 % за 1 день протягом первинного періоду, процентна ставка «Стандарт» 3 % за 1 день протягом всього строку, окрім первинного періоду, неустойка 120 грн за кожен день, розмір процентів відповідно до статті 625 ЦК України становить 730% річних.

Ураховуючи наведене Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 досягнуто домовленості у письмовій формі щодо розміру кредиту, процентної ставки та інше.

Заслуговують на увагу посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр`в апеляційній скарзі на доведеність надання ОСОБА_1 кредитних коштів на виконання договору.

Згідно із пунктом 4.1 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача.

Пунктом 4.3 розділу 4 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) передбачено, що днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора

Заявка споживача ОСОБА_1 від 27 березня 2023 року, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) містять реквізити належного позичальнику електронного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним та наступними договорами 5168-74хх-хххх-2763.

До матеріалів справи приєднано квитанцію LIQPAY № від 27 березня 2023 року про електронний переказ коштів в сумі 6000 грн призначенням платежу видача за договором № 27.03.2023-100001314, платник швидкий кредит, сайт платника sgroshi.com.ua на карта/рахунку отримувача: НОМЕР_2 .

Тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» зобов`язання з надання ОСОБА_1 кредиту в сумі 6000 грн. шляхом перерахування коштів на картковий рахунок НОМЕР_1 хх хххх 2763, зазначений ОСОБА_1 у договорі.

Суд зобов`язаний забезпечити (організувати) дійсно змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків. (див. постанову Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 404/6483/17 (провадження № 61-14432св19)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2023 року у справі № 11-228сап21 зазначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами

На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями частини першої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме, такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, а сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, встановлених процесуальним законом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 916/3027/21).

Відповідно до пункту 1 статті 13 Закону України "Про електронну комерцію" розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.

Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України.

Емітенти зобов`язані в порядку та строки, установлені договором, надавати власникам рахунків виписки про рух коштів на їх рахунках за операціями, що виконані користувачами електронних платіжних засобів. Форма виписки повинна включати всі обов`язкові реквізити, передбачені нормативно-правовим актом Національного банку з питань організації операційної діяльності в банках України (пункт 8 розділу VII Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705.

Документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань (пункт 4 розділу VII Положення).

Первинні документи мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі (пункт 4.3. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254.

Первинні документи складаються на паперових носіях або в електронній формі (абзац другий пункту 4.10. Положення).

Інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного) (пункт 5.1 Положення ).

Банки обов`язково мають складати на паперових та/або електронних носіях, зокрема, такі регістри як особові рахунки та виписки з них (згідно із абзацом першим пункту 5.3. Положення ).

У постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 Верховний Суд зазначив, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту.

Рорахунок заборгованості, наданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» за договором від 27 березня 2023 року № 27.03.2023-100001314 не є належним доказом виконання зобов`язання з надання ОСОБА_1 грошових коштів, розміру невиконаного ОСОБА_1 зобов`язання з повернення кредиту та процентів.

Водночас ОСОБА_1 не надано виписки з особового рахунку за картковим рахунком НОМЕР_1 хх хххх 2763 на спростування обставин отримання 27 березня 2023 року кредиту в сумі 6000 грн.

На підставі довідки-розрахунку про стан заборгованості ОСОБА_1 , наданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», заборгованість складає основний борг в сумі 6000 грн, проценти за період з 27 березня 2023 року по 07 травня 2023 року в сумі 6720 грн.

ОСОБА_1 правильність здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» розрахунку невиконаного зобов`язння з повернення кредиту в сумі 6000 грн, сплати процентів в сумі 6720 грн не спростована.

У матеріалах справи відсутні докази виконання ОСОБА_1 обов`язку за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредиту від 27 березня 2023 року № 27.03.2023-100001314 з повернення кредиту в сумі 6000 грн, сплати процентів в сумі 6720 грн.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для захисту права Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на стягнення з ОСОБА_1 за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредиту від 27 березня 2023 року № 27.03.2023-100001314 кредиту в сумі 6000 грн, процентів в сумі 6720 грн.

З огляду на наведене підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредиту від 27 березня 2023 року № 27.03.2023-100001314 кредит в сумі 6000 грн, проценти в сумі 6720 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене рішення Вижницького районного суду м. Чернівці від 10 лютого 2025 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1статті 376 ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21 (провадження № 12-39гс22) вказала, що додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Подібні висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 925/81/21, від 09 лютого 2022 року у справі № 910/17345/20, від 15 лютого 2023 року у cправі № 911/956/17(361/6664/20), від 07 березня 2023 року у cправі № 922/3289/21.

За таких обставин додаткове рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2025 року також підлягає скасуванню.

Розподіл судових витрат

На підставі частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частин 1статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2422 грн 40 коп. відповідно до платіжної інструкції Акціонерного товариства «Пумб» від 20 грудня 2024 року № сц000024053, за подання апеляційної скарги в сумі 3633 грн 60 коп. на підставі платіжної інструкції Акціонерного товариства «Пумб» від 05 березня 2025 року № сц0006480.

Враховуючи, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задоволений, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» підлягає стягненню судовий збір за подання позову в сумі 2422 грн 40 коп., судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3633 грн 60 коп.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задовольнити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2025 року скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредиту від 27 березня 2023 року № 27.03.2023-100001314 кредит в сумі 6000 грн, проценти в сумі 6720 грн.

Додаткове рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2025 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2422 грн 40 коп., за подання апеляційної скарги в сумі 3633 грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 12 травня 2025 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді І. Н. Лисак

О. О. Одинак