Справа № 201/1655/25
Провадження № 2/201/1877/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

за участю представника позивача адвоката Лисенка С.Ю.,

за участю представника відповідачки адвоката Базюкевича Є.В.,

розглянувши у судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

07.02.2025 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Лисенка С.Ю. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дітей (а.с. 1-3).

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2024 року у справі № 201/4351/24 вирішено стягувати з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, стягуючи аліменти на користь батька дітей ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 16.04.2024 року до досягнення дітьми повноліття.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13.11.2024 рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2024 року залишене без змін.

Виконавчий лист пред`явлений до виконання.

20.01.2025 у зв`язку з невиконанням рішення суду відкрите виконавче провадження № 76831474. З 16.04.2024 сукупно на трьох дітей ОСОБА_2 зобов`язана сплачувати 36000,00 грн.

Розмір пені за розрахунком позивача за період з 16.04.2024 по 31.12.2025 складає 104760 грн згідно з наданим розрахунком виконаним станом на 06.02.2025.

Враховуючи викладене, просив стягнути з ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 104760,00 грн.

Заяви учасників процесу по суті справи.

Відповідачка позовні вимоги не визнала. 27.02.2025 представник відповідачки адвокат Базюкевич Є.В. надав відзив на позовну заяву (а.с. 27 30), у якому вказав, що з огляду на положення ч. 1 ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин, з яких утворилася заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається.

Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 у справі № 661/905/19 (провадження 61-16670сво19)).

Тобто для винних дій особи, яка має сплачувати аліменти необхідна наявність обов`язку і можливості сплати аліментів.

У відповідачки обов`язок сплати аліментів виник після ухвалення постанови апеляційного суду від 13.11.2024 та отримання її відповідачем, що відбулось 15.11.2024. Тому виключається будь-яка вина відповідача за виникнення заборгованості з 16.04.2024 по 15.11.2024, нарахованої фактично заднім числом. Рішення суду оскаржувалось, обов`язок сплати аліментів до 15.11.2024 не виник, оскільки апеляційний суд міг скасувати чи змінити судове рішення.

Після 15.11.2024 відповідач не мала можливості платити аліменти через відсутність будь-яких доходів. За основним і єдиним місцем роботи відповідача перебувала у відпустці без збереження заробітної плати з 01.01.2024, діяльність підприємства ПП «Доктор Хелсі» зупинена, обороти на рахунках відсутні.

Влітку 2024 року стан здоров`я відповідача істотно погіршився, що потребувало хірургічного втручання і тривалого періоду реабілітації. Починаючи з 31 липня 2024 року і наступні півроку для відповідача фактично було приписано обмежити роботу як стоячи, так і сидячи, що унеможливлювало будь-яку працю. Тому стан здоров`я і відсутність діяльності у власного підприємства виключало можливість отримання як заробітної плати, так і прибутку від діяльності юридичної особи, а працевлаштування в умовах воєнного стану пов`язане з додатковими труднощами. Цей строк продовжувався після додаткового обстеження відповідача, однак наразі надати відповідні докази неможливо через перебування відповідача за межами України і зберігання медичної документації в квартирі відповідача в м. Дніпрі. Після отримання доступу до додаткових доказів вони будуть надані суду.

За 2023 рік доходи відповідачки становили 93664,78 грн, з яких заробітна плата і доходи самозайнятої особи становили 60579,27 грн, а 33085,51 грн аліменти, отримані від позивача за рішенням суду у справі №201/8220/22.

За 2024 рік доходи відповідача складають майже виключно аліменти від позивача в сумі 712233,15 грн, куди включено погашення позивачем у вересні 2024 року накопиченого за два роки боргу по аліментам. Крім аліментів, які не вважаються доходом і на які не може бути звернуте стягнення, дохід відповідача за 2024 рік становив 303,87 грн. Тобто доходів для сплати аліментів в 2024 році відповідач не мала, як і не має їх в 2025 році.

При цьому надати докази відсутності доходу за 2025 рік у вигляді інформації Державної податкової служби буде можливим лише після закінчення першого кварталу, до цього моменту дані в податковому обліку відсутні. Тобто доказ відсутності доходів в 2025 році позивач подати не має можливості.

Розмір статутного капіталу ПП «Доктор Хелсі» штучно використаний апеляційним судом при схвалені надмірного розміру аліментів 36000 грн на місяць, станом на сьогодні має нульову вартість.

Статутний капітал у вказаному підприємстві сформований і оцінений самостійно ще попереднім власником за рахунок 600 тисяч гривень грошового внеску і 2 420 880 гривень вартість нерухомого майна, яке в квітні 2024 року було зруйноване в результаті російської ракетної атаки.

Вартість збитків від руйнування 2993160 грн тобто на 500 тисяч більше, ніж вартість майна в статутному капіталі (додаток №1 до звіту НДЕКЦ МВС України від 12.09.2024). Таким чином, нерухомість в статутному капіталі коштує менше, ніж сума необхідних витрат на її відновлення.

Саме підприємство з початком війни майже повністю припинило свою діяльність, навіть мізерні доходи за останні роки направлялись виключно на сплату податків.

Відповідно до виписки з рахунків ПП «Доктор Хелсі» з 01.10.2023 по 18.11.2024 надходження на рахунок склали 6448,87 грн, витрати 6469,58 грн; залишок на рахунку з березня 2024 року 0,00 грн, остання операція по рахунку 28.03.2024 0,58 грн списана банком комісія за обслуговування рахунку.

Тобто джерел і можливостей для спати аліментів в присудженому розмірі відповідач просто не має. Навіть теоретичне працевлаштування із середньостатистичною заробітною платою станом на 3 квартал 2024 року в розмірі 17836 грн так само принципово розмір боргу не змінить. Враховуючи те, що присудженими аліментами суди позбавили відповідача будь-якої можливості на гідний рівень життя.

Вважав, що розрахунок пені не обґрунтований належним чином.

Просив відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача адвокат Лисенко С.Ю. 05.03.2025 надав відповідь на відзив (а.с. 76 77), у якій не погодився із позицією відповідачки щодо відсутністю підстав для стягнення пені. Зазначив, що відповідачка не спростовує обставини, викладені в позові, а деякі з аргументів зводяться до переоцінки доказів, наданої під час ухвалення судових рішень про стягнення аліментів.

У відповідачки наявні грошові кошти, шо підтверджує спроможністю придбання на електронному аукціоні 1/4 частина житлової трикімнатної квартири АДРЕСА_1 (дата проведення аукціону: 15.07.2024 року), де для участі необхідно було сплатити: 51 970 грн (гарантійний внесок) 1 039 400 грн (стартова ціна). Переможцем зазначеного аукціону є відповідачка, що підтверджується протоколом проведення електронного аукціону (торгів) від 15.07.2024 року № 616127.

Крім цього, позивач в межах іншої судової справи отримав інформацію про те, що з жовтня 2024 року відповідачка виїхала за межі країни і станом на початок березня не поверталася назад (понад 5 місяців). Зазначене дозволяє дійти висновку про ймовірну наявність джерел існування, які дозволяють проживати за кордоном, однак причини несплати аліментів протягом тривалого часу позивачу - невідомі.

З жовтня 2023 року діти проживають разом з позивачем, тому є підстави та умови для пред`явленого позову. Наполягав на задоволенні позовних вимог.

Рух справи.

Ухвалою судді Наумової О.С. від 12.02.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 16).

Ухвалою суду від 25.03.2025 зобов`язано позивача ОСОБА_1 надати з дотриманням вимог ст. 93 ЦПК України як свідка письмові відповіді на запитання відповідачки ОСОБА_2 (а.с. 96 97).

Ухвалою суду від 20.05.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачки адвоката Базюкевича Є.В. про зобов`язання позивача ОСОБА_1 як свідка повторно надати письмові відповіді на запитання (а.с. 110 111).

Представник позивача адвокат Лисенко С.Ю. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідачки адвокат Базюкевич Є.В. у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у їх задоволенні.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався з фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що матір`ю дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є відповідачка ОСОБА_2 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2024 року у справі № 201/4351/24, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 13.11.2024, вирішено стягувати з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 12000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, стягуючи аліменти на користь батька дітей ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 16 квітня 2024 року до досягнення дітьми повноліття.

Рішення у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Поставною Верховного Суду від 30.12.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2024 та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13.11.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

На виконання рішення суду Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська виданий виконавчий лист, який пред`явлений до виконання стягувачем ОСОБА_1 20.01.2025 (а.с. 112).

Поставною державного виконавця Соборного ВДВС Мельника Л.Л. від 20.01.2025 відкрите виконавче провадження № 76831474 (а.с. 7).

Як видно із наданого стягувачеві роз`яснення державного виконавця від 19.05.2025, станом на 19.05.2025 у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 09.05.2025 за період з 16.04.2024 по 30.04.2025 становить 446400 гривні, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці (а.с. 122).

На підставі договору про відступлення корпоративних прав власник ПП «Доктор Хелсі» від 28.10.20241 ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 корпоративні права ПП «Доктор Хелсі» (а.с. 54).

До відзиву долучена виписка з рахунку ПП «Доктор Хелсі» АТ «Райффайзен Банк» за період з 01.10.2023 і по 18.11.2024, з якої видно як витрати підприємства, так і надходження. Надходження становлять 6448,87 грн, витрати 6469,58 грн; залишок на рахунку з березня 2024 року 0,00 грн, остання операція по рахунку 28.03.2024 0,58 грн списана банком комісія за обслуговування рахунку (а.с. 64-65).

Згідно з копією висновку експерта від 12.09.2024 № СЕ-19/104-24/27995-БТ, проведеного у кримінальному провадженні № 0000385 від 02.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, об`єктом дослідження є пошкодження будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , що належать ПП «Доктор Хелсі». У висновку вказано, що відповідно до протоколу огляду місця події від 02.04.2024 встановлено, що на території дитячого садка № 397 та прилеглій до нього території виявлено та вилучено фрагменти (уламки) ракети зс рф (імовірно х59) різного розміру та типу. Встановлено пошкодження споруди, фасади, стіни, двері, дахи, вікна, паркани будівлі дитячого садка № 397 та КЗ «дніпропетровський фаховий коледж спорту ДОР. Вартість будівельних робіт 2993160 грн (а.с. 56 64).

Згідно із протоколом проведення електронного аукціону (торгів) від 15.07.2024 № 616127, ОСОБА_2 є переможцем аукціону, проведеного ДП «Сетам», із придбання 1/4 частини житлової трикімнатної квартири АДРЕСА_1 (дата проведення аукціону: 15.07.2024). Як видно із протоколу, для участі необхідно було сплатити 51970 грн (гарантійний внесок) 1039 400 грн (стартова ціна) (а.с. 79).

Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 26.0.52025 № 201/9706/24, 12.10.2024 ОСОБА_2 виїхала за межі України, пункт пропуску «Мостиська», станом на 04.03.2025 відомості про повернення відсутні (а.с. 80).

Також до відзиву представником надана Виписка з медичної картки стаціонарного хворого з нейрохірургічного відділення ОСОБА_2 у період з 17.06.2024 по 08.07.2024, у якій є план медикаментозного лікування із зазначенням переліку ліків та відповідні лікувальні і трудові рекомендації (а.с. 65 66).

Також наданий індивідуальний реабілітаційний план Виписки з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_2 у період з 09.07.2024 по 23.07.2024, у якому результат обстеження і рекомендації по реабілітації (а.с. 66-67).

Як видно із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми нарахованих доходів ОСОБА_2 , у період з січня по грудень 2023 рік доходи відповідачки становили 93664,78 грн (а.с. 68-96).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми нарахованих доходів ОСОБА_2 , у період з січня по грудень 2024 рік доходи відповідачки становили 712233,15 грн (а.с. 70, 71).

Як видно із цих відомостей у 2023 - 2024 роках відповідачка отримувала аліменти.

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частиною другою статті 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Частинами першою та другою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 10.01.2024 у справі № 359/240/21 (провадження № 61-16327 св 23) вищий суд виснував про те, що у СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний довести відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2024 у справі № 201/4351/24 ОСОБА_2 має сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх трьох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 12000,00 грн. на кожну дитину, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 16.04.2024 до досягнення дітьми повноліття.

Зі змісту судових рішень, які розміщені у Єдиному державному реєстрі судових рішень, видно, що у цій справі судом першої інстанції встановлено та колегією суддів апеляційної інстанції перевірено, що відповідачка ОСОБА_2 має сталий дохід, що підтверджується довідкою про доходи, наданою ГУ ДПС у Дніпропетровській області. Крім того, про наявність доходу відповідач також наголошувала під час обстеження умов проживання, що зазначено в Акті від 05.06.2024. Окрім постійного заробітку позивачка є засновником та єдиним власником Приватного Підприємства «Доктор Хелсі), яке займається торгівлею фармацевтичними товарами з розміром статутного капіталу у 3 020 880 грн. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, та стягуючи з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 12000 на кожного, суд першої інстанції виходив з принципів розумності та справедливості, а також врахував те, що відповідачка є працездатною, не має на утриманні інших дітей.

Апеляційний суд відхилив посилання відповідачки, що довідка з ДПС, як на підтвердження її майнового стану не можу бути належним доказам, оскільки неплатоспроможність визначеної суми аліментів, ОСОБА_2 іншими доказами не спростувала, а саме: відсутністю рахунків у банках або відсутністю у власності рухомого чи нерухомого майна. Окрім постійного заробітку позивачка є засновником та єдиним власником Приватного Підприємства «Доктор Хелсі), яке займається торгівлею фармацевтичними товарами, та має значний статутний капітал.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено із матеріалів виконавчого провадження, від дня пред`явлення виконавчого листа до виконання 20.01.2025 і до цього часу відповідачка не сплатила жодного платежу на виконання судового рішення, виконавши його принаймні частково.

Разом із тим, матеріалами и справи підтверджено, що відповідачка не абсолютно неплатоспроможною, має доходи і несе витрати.

Як встановлено з протоколу проведення електронного аукціону (торгів) від 15.07.2024 № 616127, ОСОБА_2 є переможцем аукціону, проведеного ДП «Сетам», із придбання 1/4 частини житлової трикімнатної квартири АДРЕСА_1 (дата проведення аукціону: 15.07.2024). Як видно із протоколу, для участі необхідно було сплатити 51970 грн (гарантійний внесок) 1039 400 грн (стартова ціна) (а.с. 79).

Аукціон проведений у за декілька днів до ухвалення судом першої інстанції рішення про стягнення аліментів

12.10.2024 ОСОБА_2 виїхала за межі України, пункт пропуску «Мостиська», станом на 04.03.2025 відомості про повернення відсутні.

На підставі договору про відступлення корпоративних прав власником ПП «Доктор Хелсі» від 28.10.20241 ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 корпоративні права ПП «Доктор Хелсі» (а.с. 54).

Представник відповідача вказує, що діяльність підприємства ПП «Доктор Хелсі» зупинена, обороти на рахунках відсутні.

Однак наказу про зупинення діяльності підприємства суду не надано.

Згідно із випискою з банківського рахунку ПП «Доктор Хелсі» за період з 01.10.2023 і по 18.11.2024, з якої видно як витрати підприємства, так і надходження. Надходження становлять 6448,87 грн, витрати 6469,58 грн; залишок на рахунку з березня 2024 року 0,00 грн, остання операція по рахунку 28.03.2024 0,58 грн списана банком комісія за обслуговування рахунку (а.с. 64-65).

Представник вказав, що у квітні 2024 року нерухоме майно зруйноване в результаті російської ракетної атаки. Вартість збитків від руйнування 2993160 грн тобто на 500 тисяч більше, ніж вартість майна в статутному капіталі.

Згідно з копією висновку експерта від 12.09.2024 № СЕ-19/104-24/27995-БТ, проведеного у кримінальному провадженні № 0000385 від 02.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, об`єктом дослідження є пошкодження будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , що належать ПП «Доктор Хелсі». У висновку вказано, що відповідно до протоколу огляду місця події від 02.04.2024 встановлено, що на території дитячого садка № 397 та прилеглій до нього території виявлено та вилучено фрагменти (уламки) ракети зс рф (імовірно х59) різного розміру та типу. Встановлено пошкодження споруди, фасади, стіни, двері, дахи, вікна, паркани будівлі дитячого садка № 397 та КЗ «дніпропетровський фаховий коледж спорту ДОР.

Будівля за адресою: АДРЕСА_2 є частиною приміщення дитячого комбінату № НОМЕР_3 загальною площею 397 кв.м., яка є внеском до статутного капіталу ПП «Доктор Хелсі», що видно із акта приймання передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 05.02.2019 (а.с. 38-39).

Разом із тим, як видно з Витягу ЄДРЮОФОПГФ станом на 11.01.2024, місцезнаходженням юридичної особи є 49040, м. Дніпро, вул. Панікахи, будинок 2 , корпус 12, приміщення 502 (а.с. 42 46).

Види діяльності: 46.46 Оптова торгівля фармацевтичними товарами; 21.20 Виробництво фармацевтичних препаратів і матеріалів; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах.

Судом перевірено, що на декількох офіційних сайтах онлайн платформи наявні відомості про продаж лікарських засобів, виробником яких є ПП Доктор Хелсі.

Так, на офіційному сайті онлайн платформи https://tabletki.ua/uk/producer/964/, розміщено ряд лікарських засобів, яка запропоновані для продажу, виробником вказано ПП Доктор Хелсі, товар є у наявності.

На офіційному сайті онлайн платформи https://anc.ua/producers/healthyclopedia-ltd-574, також розміщено ряд лікарських засобів, яка запропоновані для продажу, виробником вказано ПП Доктор Хелсі, товар є у наявності.

На офіційному сайті онлайн платформи https://apteki.ua/uk/brand-2093442, розміщено ряд лікарських засобів, яка запропоновані для продажу, виробником вказано ПП Доктор Хелсі, товар є у наявності, зазначені аптеки, де можна придбати.

На офіційному сайті онлайн платформи https://aptekanc.ua/ua/doktor-helsi-pp-ukraina-dnipropetrovsk , розміщено ряд лікарських засобів, яка запропоновані для продажу, виробником вказано «Доктор Хелсі Пп Україна Дніпропетровськ», товар є у наявності, але не весь.

До відзиву представником надана Виписка з медичної картки стаціонарного хворого з нейрохірургічного відділення ОСОБА_2 у період з 17.06.2024 по 08.07.2024, у якій є план медикаментозного лікування із зазначенням переліку ліків та відповідні лікувальні і трудові рекомендації (а.с. 65 66).

Також наданий індивідуальний реабілітаційний план Виписка з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_2 у період з 09.07.2024 по 23.07.2024, у якому результат обстеження і рекомендації по реабілітації (а.с. 66-67).

Водночас, представником не зазначено про те, що лікування і реабілітацію проведено безкоштовно або за рахунок бюджету.

Як видно із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми нарахованих доходів ОСОБА_2 , у період з січня по грудень 2023 рік доходи відповідачки становили 93664,78 грн (а.с. 68-96).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми нарахованих доходів ОСОБА_2 , у період з січня по грудень 2024 рік доходи відповідачки становили 712233,15 грн (а.с. 70, 71).

Як вказав представник відповідачки та видно із цих відомостей, у 2023 - 2024 роках відповідачка отримувала аліменти від позивача за рішенням суду у справі № 201/8220/22 та погашення ним накопиченого за два роки боргу по аліментам, які не вважаються доходами.

Проаналізувавши всі докази у сукупності, суд відхиляє доводи представника відповідачки про її неспроможність сплачувати аліменти.

Як встановлено з матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження, відповідачка у добровільному порядку не вжила заходи щодо сплати аліментів у визначеному судом розмірі, а від моменту пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплатила жодного платежу на виконання судового рішення, виконавши його принаймні частково.

Заборгованість зі сплати аліментів утворилась внаслідок несплати аліментів, і відповідачкою не доведено, що ця заборгованість утворилась не з її вини. Відтак, відповідачкою не спростовано презумпцію вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати, що є правовою підставою для застосування відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Суд зауважує, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Судом встановлено, що розмір неустойки (пені) за спірний період не перевищує сукупний розмір заборгованості за аліментами, який станом на 19.05.2025 становить 446400,00 грн.

Суд виходить з того, що рішенням суду стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 16.04.2024.

У разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Отже, заборгованість по аліментам, що стягнута рішенням суду з 16.04.2024, виникла з 01.05.2024. Тому нарахування пені здійснюється з 01.05.2024 по 31.12.2025 з урахуванням часткових платежів відповідача.

Судом перевірено, що позивачем вірно розрахований розмірі пені в сумі 104760 грн за вказаний період (а.с. 126).

Суд не приймає доводи представника відповідача про те, що розрахувати заборгованість має лише державний виконавець, а не позивач та звертає увагу на те, що підстави для розрахунку заборгованості визначені законодавством.

Відповідно до пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із:

звіту про здійснені відрахування та виплати;

квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником;

заяв та (або) розписок стягувача;

інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості;

інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час проводиться в межах десятирічного строку, що передував пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Якщо за виконавчим документом, пред`явленим до виконання, утримання аліментів не проводилося у зв`язку з розшуком боржника, стягнення аліментів має здійснюватись за весь період незалежно від установленого десятирічного строку та досягнення повноліття особою, на утримання якої присуджені аліменти.

Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У свою чергу, згідно із частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

З огляду на те, що аліменти визначені судовим рішенням у твердій грошовій сумі, що виключає розрахування заборгованості зі сплати аліментів державним виконавцем як частки від заробітку (доходу) у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України, Інструкція встановлює певні випадки розрахування заборгованості державним виконавцем - з метою здійснення виконавчих дій, а не з метою нарахування пені, то суд може самостійно здійснити або перевірити розрахунок заборгованості для обчислення пені.

Також суд відхиляє посилання представника відповідачки на те, що обов`язок зі сплати аліментів виник після набрання рішенням законної сили та після його отримання.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Період, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, визначається Законом України "Про виконавче провадження.

У постанові від 21 червня 2022 року у справі № 761/21898/16-ц (провадження № 61-15427св21) Верховний Суд зазначив, що відповідно до частини третьої статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, за який присуджені платежі.

У постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 343/860/17(провадження № 61-29927св18) Верховний Суд зазначив, що пред`явлення виконавчого листа до виконання з певною затримкою, але в межах строку на його пред`явлення, не є підставою для звільнення позивача від обов`язку сплачувати заборгованість за аліментами.

Матеріальний закон Сімейний кодекс України визначає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Аліменти мають сплачуються щомісячно, тому заборгованість починає накопичуватися з моменту, коли повинен був бути сплачений перший місячний платіж. Відтак, обов`язок зі сплати аліментів хоч і виникає від дня набрання рішенням законної сили, однак заборгованість - із настанням строку сплати першого платежу. Тобто, заборгованість у разі несвоєчасного сплати аліментів починає накопичуватися із настанням терміну сплати першого платежу, передбаченого рішенням суду.

На користь цього свідчить і наведений судом висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) про те, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати.

Абзацом першим частини першої статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Однак, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Таким чином, суд приймає розрахунок пені позивача, зроблений до 31.12.2025, оскільки він відповідає положенням ч. 1 ст. 196 СК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 104760,00 грн підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Щодо судового збору.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 968,96 грн (з урахуванням коефіцієнту внаслідок подання позову через підсистему «Електронний суд» 0,8), що є мінімальною ставкою судового збору на 2025 рік.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263-265, ч. 2, 3 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дітей задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пеню за прострочення виплати аліментів, яка виникла за період з 16.04.2024 по 31.12.2025 у розмірі 104760,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 968,96 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складений 23 травня 2025 року.

Суддя Наумова О.С.