печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 січня 2025 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

судді Єрмічової В. В.,

за участю секретаря судового засідання Кошелюка Д. О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» (далі - відповідач, ТОВ «ФІНФОРС»), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 16451,82 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що приватним нотаріусом Обухівського міського нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною 23.02.2021 вчинено виконавчий напис № 2667, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 17944,40 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни від 03.03.2021 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2, 16.03.2021 звернуто стягнення на доходи боржника у вказаному виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого напису № 2667, вчиненого 23.02.2021 приватним нотаріусом Обухівського міського нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з боржника на користь стягувача грошових коштів в сумі 17 944,40 грн. Зазначає, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06.09.2021 у справі № 757/24534/21 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», третя особа - приватний нотаріус Обухівського міського нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено; визнано виконавчий напис, вчинений 23.02.2021 Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В., що зареєстрований в реєстрі за № 2667 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованості у розмірі 17944,50 грн таким, що не підлягає виконанню. Позивач вважає, що відповідач безпідставно отримав грошові кошти, які були утримані з його заробітної плати в ході примусового виконання виконавчого напису, який на підставі рішення суду було визнано таким, що не підлягає виконанню, тому грошові кошти, які були стягнуті в рамках виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису вважаються безпідставно набутими та підлягають поверненню на підставі положень ст. 1212 ЦК України, оскільки правової підстави, на якій було набуто грошові кошти, на теперішній час не існує. Крім того, стягнуті в ході примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 23.02.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В., що зареєстрований в реєстрі за № 2667 у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 - виконавчий збір у розмірі 669 грн та витрати виконавчого провадження у розмірі 1645,17 грн позивач вважає збитками, просить стягнути з відповідача кошти у розмірі 16451,82 грн, які були безпідставно стягнуті з його доходів.

Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5 ст. 279 ЦПК).

Відповідач не надав відзиву на позовну заяву, тому суд вважає за можливе розглядати справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання.

Дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.

Установлено, що 23.02.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 2667, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованість за кредитним договором № 745619-А від 23.12.2019 у розмірі 16451,82 грн.

03.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М. В. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 23.02.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В., зареєстрованого в реєстрі за № 2667.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малковою М. В. від 03.03.2021 стягнуто з боржника ОСОБА_1 основну винагороду у розмірі 1645,17 грн та витрати виконавчого провадження 669 грн у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06.09.2021 у справі № 757/24534/21-ц позов ОСОБА_1 до ТОВ «ФІНФОРС», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено; визнано виконавчий напис, вчинений 23.02.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Малкова М. В., що зареєстрований в реєстрі за № 2667 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованості у розмірі 17944,40 грн таким, що не підлягає виконанню; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як визначено у ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлено.

Отже, обставини щодо визнання виконавчого напису, вчинено 23.02.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В., зареєстровано в реєстрі за № 2667, встановлені судовим рішенням, відтак, відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягають.

Ураховуючи, що судовим рішенням від 06.09.2021 виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а на підставі вказаного виконавчого напису з позивача стягнуто грошові кошти, правовідносини між сторонами регулюються нормами ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як визначено у ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Як визначено у ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18 викладено висновок про те, що правові підстави набуття відповідачем коштів на виконання виконавчого напису, визнаного судом таким, що не підлягає виконанню, відсутні, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 1212 ЦК України.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.09.2021 у справі № 201/6498/20 (провадження № 61- 88св21) одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акта правова підстава вважається такою, що відпала.

Зважаючи на те, що правовою підставою для набуття ТОВ «ФІНФОРС» грошових коштів став виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я. В. за № 2667 від 23.02.2021, який рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06.09.2021 визнано таким, що не підлягає виконанню, то правова підстава для отримання таких коштів відпадала, тоу грошові кошти підлягають поверненню позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у частинах 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, відтак позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «ФІНФОРС» грошових коштів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З урахуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідача документально підтверджені витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн.

На підставі статей 15, 16, 1212 ЦК України, керуючись статтями 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 274, 275, 278, 279, 280-289, 353, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦАК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 16 452 (шістнадцять тисяч чотириста п`ятдесят дві) гривні.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» на користь ОСОБА_1 1 211,20 грн витрат на сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», вул. Іоанна Павла ІІ, 4/6, корп. В, оф. 508-2, м. Київ, 01042, .

Повне судове рішення складено 01.01.2025.

Суддя В. В. Єрмічова