УХВАЛА

23 травня 2025 року

м. Київ

справа № 359/3064/21

провадження № 61-5715ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі домоволодіння та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на прибудову до житлового будинку,

встановив:

09 травня 2025 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Ковальчук С. М. засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року у вказаній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

У разі якщо у касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само із урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

З прохальної частини касаційної скарги вбачається, що заявником оскаржуються рішення судів першої та апеляційної інстанцій в повному обсязі.

ОСОБА_1 звернулася до судуз первісним позовом у квітні 2021року, а ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву у жовтні 2021 року.

До касаційної скарги долучено документ про сплату судового збору в сумі 3 170, 00 грн, проте незрозуміло, чим керувалася заявник при визначенні розміру судового збору за подання касаційної скарги, не обґрунтовано та не підтверджено належними доказами розмір сплаченого судового збору.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на таке.

Згідно з частиною другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакціях, що діяли на момент звернення з первісним та зустрічним позовами) судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 2 270, 00 грн.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 у своєму позові заявляє вимоги майнового характеру про поділ в натурі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 у зустрічному позові також заявляє вимоги майнового характеру про визнання за нею права власності на прибудову у цьому домоволодінні.

Згідно з пунктами 2, 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Заявником долучено до касаційної скарги копію позовної заяви, з якої вбачається, що позивачем ОСОБА_1 була визначена ціна позову 158 476, 50 грн, проте така ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного нерухомого майна, яке є предметом спору.

Таким чином, заявнику необхідно надати суду інформацію про ціну позову з урахуванням дійсної вартості спірного нерухомого майна (станом на дати подання первісного та зустрічного позовів до суду), а також самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги, підтвердивши його належними доказами (зокрема, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно дійсної вартості спірного нерухомого майна) та сплатити судовий збір у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Оскільки до касаційної скарги додано документ про сплату судового збору в сумі 3 170, 00 грн, тому ОСОБА_1 у разі необхідності слід доплатити судовий збір за подання касаційної скарги, розмір якого має бути визначений відповідно до вимог закону.

Також суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

З огляду на наведене, заявнику необхідно надати суду інформацію про ціну позову з урахуванням дійсної вартості спірного нерухомого майна станом на дати подання первісного та зустрічного позовів до суду та у разі необхідності доплатити судовий збір за подання касаційної скарги, розмір якого має бути визначений відповідно до вимог закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов'язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов