Провадження № 2/638/1089/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Яковлевої В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сікорського А.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СД-Агро",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СД-Агро» про виплату орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

04 червня 2024 року представник позивача ОСОБА_3 (прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 ) адвокат Мякота Тетяна Миколаївна звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сд-агро» про виплату орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки, в якому просить:

-розірвати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:000:0153 площею 8,2316 гектарів, укладений 08 вересня 2014 року між ОСОБА_5 , та орендарем, Товариством з обмеженою відповідальністю «СД-АГРО», зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право 6941564 від 09 вересня 2014 року;

- стягнути з ТОВ «СД-АГРО», , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , орендну плату за 2022 рік в розмірі 22232,48 гривень, орендну плату за 2023 рік в розмірі 20302,51 гривень, пеню в розмірі 14367,50 гривень, інфляційні втрати в розмірі 1748,33 гривень, три відсотки річних 1 180,89 гривень, всього 59831,71 гривень;

- стягнути з ТОВ «СД-АГРО», , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати по оплаті правової допомоги в сумі 17000,00 гривень;

- стягнути з ТОВ «СД-АГРО», , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_6 є власником земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0153 площею 8,2316 гектарів в межах згідно плану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Оскільської сільської ради (раніше територія Вірнопільської сільської ради) Ізюмського району Харківської області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08 серпня 2023 року.

Представник позивача зазначає, що між попереднім власником земельної ділянки ОСОБА_5 та ТОВ «СД-АГРО» укладений договір оренди вищезазначеної земельної ділянки від 08 вересня 2014 року та додаткова угода до договору оренди від 14 липня 2020 року, право оренди за яким зареєстровано 09.09.2014, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 15679218 від 09.09.2014, номер запису про інше речове право 6941564.

Для виконання умов договорів оренди орендодавцем були надані банківські реквізити для перерахування орендної плати. Зобов`язання щодо нарахування та виплати орендної плати, сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету за 2021 рік орендарем виконані в повному обсязі. Проте, орендна плата за 2022 рік, за 2023 рік за Договорами оренди станом на 27 травня 2024 року не виплачена. Перерахування податкових зобов`язань за Договорами оренди до бюджету за 2022 рік та 2023 рік не здійснювались. 23 лютого 2024 року на адресу ТОВ «СД-АГРО» позивачем були направлені претензії про розірвання договорів оренди та виплату орендної плати за договорами. Станом на 27 травня 2024 року на адресу позивача будь-яка відповідь на заяви-претензії не надійшла, виплата орендної плати за 2022, 2023 роки не здійснена.

Враховуючи, що ТОВ «СД-АГРО» належним чином не виконує своїх зобов`язань за договорами оренди земельних ділянок, належних на праві власності позивачу, не здійснило виплату орендної плати за 2022-2023 роки у визначені договорами терміни з урахуванням її індексації, та перерахування податкових зобов`язань за договорами оренди до бюджету, допускає систематичне порушення умов договорів, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав шляхом розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення нездійснених виплат за договорами оренди, індексів інфляції, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних в сумі 59831,71 гривень.

Ухвалою Шевченківського (Дзержинського) районного суду м. Харкова від 05.07.2024 відкрито провадження в цивільній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Від представника відповідача Савіна О. С. у встановлений законом строк не надійшов до суду відзив на позовну заяву.

Однак останній надав суду пояснення та додаткові пояснення по справі, в обгрунтування яких зазначено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в державі введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб. Надалі, воєнний стан неодноразово продовжувався Указами Президента України. В період з березня 2022 року по середину вересня 2022 року Оскільська територіальна громада Ізюмського району Харківської області, до складу якої входить с. Вірнопілля, була окупована збройними силами російської федерації. При цьому слід зазначити, що само с. Вірнопілля та земельні ділянки, які знаходяться в користуванні ТОВ «СД-АГРО», опинилися на фактичній лінії зіткнення, де на протязі 6 місяців проходили бойові дії, внаслідок чого підприємство було повністю знищено: зруйновані будівлі та приміщення, в результаті пожежі знищена сільськогосподарська техніка, земельні ділянки, які знаходяться в оренді відповідача, були заміновані. На теперішній час відповідач не веде жодної господарської діяльності не проводить сільськогосподарські роботи, а тому не має можливості належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання. Зазначає, що відновлення господарської діяльності підприємства знову не залежить від волі та бажання власників, оскільки на теперішній час всі сільськогосподарські землі які знаходяться в користуванні підприємства, є замінованими. Таким чином, на теперішній час відповідач не має можливості виконувати взяті на себе зобов`язання в зв`язку з дією обставин непереборної сили, а саме військової агресії, внаслідок якої підприємство фактично є знищеним, а земельні ділянки замінованими. На підставі вищенаведеного просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_7 подала заяву, в якій просила продовжити розгляд справу без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд доходить таких висновків.

Судом встановлено, що 08.09.2014 між ОСОБА_5 та ТОВ «СД-АГРО» укладений договір оренди земельної ділянки земельної ділянки (далі по тексту Договір) , кадастровий номер :04:000:0153 площею 8,2316 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Оскільської сільської ради (раніше територія Вірнопільської сільської ради) Ізюмського району Харківської області та додаткова угода до договору оренди від 14 липня 2020 року, право оренди за яким зареєстровано 09.09.2014, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 15679218 від 09.09.2014, номер запису про інше речове право 6941564 (а.с.11-17).

Згідно з п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка № 191 із земель приватної власності, кадастровий номер :04:000:0153, яка розташована на території Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, загальною площею 8.2316 га.

Як вбачається з п. 7 вищевказаного договору оренди землі договір укладено на 10 років.

Орендна плата вноситься Орендарем у формі видачі Орендодавцю грошових коштів у гривнях в розмірі 4,0 % (чотири відсотки) від нормативно грошової оцінки з ділянки на рік. Орендодавець за бажанням може отримувати орендну плату в грошовому виразі або у вигляді натуральної плати продукцією або надання послуг або шляхом комбінування виплат, але не більше вищевказаного розміру (п. 8 договору оренди землі від 08.09.2014).

Відповідно до п. 9 Договору обчислення розміру орендної плати за використання земельної здійснюється з урахуванням індексів інфляції за кожний рік використання.

Із умов пункту 11 Договору вбачається, що орендна плата вноситься один раз на рік, не пізніше першого грудня поточного року, починаючи з 2014 року.

Згідно з п. 13 зазначеного договору оренди землі у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,1 відсотків річних несплаченої суми за кожний день прострочення.

Як вбачається з п. п. 27, 30 Договору орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату.

Згідно з п. п. 38, 39 Договору №1 розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання цього договору.

Відповідно до акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орендодавець передав земельну ділянку № НОМЕР_2 , кадастровий номер :04:000:0153, яка розташована на території Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, загальною площею 8,2316 га. Земельна ділянка в натурі (на місцевості) позначена межовими знаками встановленого зразка (а.с.14).

Згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки за договором оренди землі від 08.09.2014 орендодавець передав земельну ділянку №191, кадастровий номер :04:000:0153, яка розташована на території Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, загальною площею 8,2316 га, а орендар прийняв вказану земельну ділянку в оренду (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2023, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Стрельцовою О. О. та зареєстрованого в реєстрі за № 3378, спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є його донька ОСОБА_3 . Спадщина на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 8,2316 га, розташованої на території Оскільської сільської ради (раніше - «Вірнопільської сільської ради») Ізюмського району Харківської області. Право власності на земельну ділянку зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно «12» травня 2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 28, номер запису про право власності: 9669898. Кадастровий номер земельної ділянки: :04:000:0153; цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9).

З витягу з Державного реєстру речових прав вбачається, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 8,2316 га, кадастровий номер :04:000:0153, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10).

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 на час звернення з позовними вимогами є власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0153, яка передана в оренду відповідачу, та набув права орендодавця за чинним договором оренди землі від 08.09.2014 (Договором).

При цьому матеріалами справи підтверджується, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, актовий запис №42, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 .

15 лютого 2024 року на адресу ТОВ «СД-АГРО» позивачем були направлені претензії про розірвання договорів оренди та виплату орендної плати за договорами (а.с.21).

При цьому заяву-претензії з долученою угодою про дострокове розірвання договорів оренди та актом приймання-передачі земельної ділянки отримані відповідачем, ТОВ «СД-АГРО», , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 959. Станом на 27 травня 2024 року на адресу позивача будь-яка відповідь на заяви-претензії не надійшла, виплата орендної плати за 2022, 2023 роки не здійснена (а.с.21-25).

Обставини щодо невиплати позивачу орендної плати за 2022, 2023 роки не заперечувалися представником відповідача та підтверджуються також відомостями, наданими органом податкової служби.

З листа Головного управління ДПС у Харківській області від 02.02.2024 вбачається, що відповідно наявних ресурсів, які є у розпорядженні ГУ ДПС, як податковим агентом ТОВ «СД-АГРО» поданий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску Додаток 4ДФ «Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору» за IV квартал 2021 року 18.01.2021р. В якому за ознакою 106 «Дохід від надання земельної частки (паю) в лізінг, оренду або суборенду» по рнокпп НОМЕР_1 ( ОСОБА_3 ) нарахований та виплачений дохід в сумі 38163,70 грн, з якого утриманий ПІДФО в сумі 6869,47 грн та військовий збір в сумі 572,46 грн. Відповідні Звіти за період 2022 та 2023 роки ТОВ «СД-АГРО» не подавались та в інформаційних ресурсах ГУ ДПС відсутні (а.с.20).

Згідно з листом Головного управління ДПС у Харківській області від 02.02.2024 відповідно наявних ресурсів, які є у розпорядженні ГУ ДПС, як податковим агентом ТОВ «СД-АГРО» поданий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску Додаток 4ДФ «Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору» за IV квартал 2021 року 18.01.2021р. В якому за ознакою 106 «Дохід від надання земельної частки (паю) лізінг, оренду або суборенду» по рнокпп НОМЕР_1 ( ОСОБА_3 ) нарахований та виплачений дохід в сумі 19081,85 грн з якого утриманий ПДФО в сумі 3434,73 грн та військовий збір в сумі 286,23 грн. Відповідні Звіти за період 2022 та 2023 роки ТОВ «СД-АГРО» не подавались та в інформаційних ресурсах ГУ ДПС відсутні (а.с.19).

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем зобов`язання щодо сплати орендної плати за Договором за 2022 та 2023 роки не виконані.

Разом з тим, надаючи оцінку доказам, наданих відповідачем, судом встановлено наступне.

Актом про пожежу від 24.03.2023 року встановлено, що на сільськогосподарському підприємстві за адресою Харківська область, Ізюмський район, с. Вірнопілля, власником (орендарем) якої є ТОВ «СД-АГРО» 23.03.2023 року о 14 год 00 хв директором ТОВ «СД-АГРО» ОСОБА_9 виявлено пожежу. Внаслідок пожежі знищено автомобілі, обладнання, дізельне паливо, готова продукція, нежитлова будівля та інше майно (меблі, архів документів та оргтехніка). Ймовірна причина пожежі пов`язана з проведенням бойових (воєнних) дій (а.с.88-89).

Також, відповідачем долучено довідку Оскільської сільської військової адміністрації від 04.12.2023 №02-01-22/935, з якої вбачається, що звернення ТОВ "СД-АГРО" про проведення обстеження та розмінування земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у користуванні відповідача та розташованих на території Вірнопільського старостинського округу Оскільської сільської ради направлене Департаменту цивільного захисту Харківської обласної військової адміністрації, терміни обстеження та розмінування адміністрації не відомі (а.с.90).

Відповідно до листа Харківської обласної військової адміністрації №03-01-02/2611 від 27.09.2024 обстеження земельних ділянок «відповідача» станом на 25.09.2024 не проводилось (а.с.92).

Згідно листа ГУ ДСНС в Харківській області №65040-10972/65122 від 21.11.2024 спірна земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0153 є потенційно забрудненою вибухонебезпечними предметами (а.с.93).

З аналізу досліджених доказів суд дійшов висновку, що доля спірних ділянок, за користування якими відповідач зобов`язався сплачувати орендну плату, вказаними доказами не підтверджується, як і не підтверджується факт неможливості їх використання за період з 24.02.2022 по теперішній час. При цьому належних та допустимих доказів на підтвердження доводів відповідача про те, що вказані земельні ділянки заміновані, останнім не надано, як і не надано доказів того, що саме ці ділянки включені до плану заходів з проведення обстеження та розмінування.

Разом з тим з листа Благодійної організації «Благодійний фонд «Швейцарський фонд з протимінної діяльності ФСД в Україні» №30/04/2025/228 від 30.04.2025 під час проведення нетехнічного обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0153 група НТО ФСД не виявила ознак присутності мін/ВНП, тому звіт про забруднену/ймовірно забруднену ділянку створено не було.

Відповідно до статей 12,13 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, що визначено пунктом 1 частини 1статті 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, єЗакон України «Про оренду землі».

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч. 2ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частинами 1, 9 ст. 93 ЗК України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Пунктом «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України передбачено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

За змістом ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. 1ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Приписами ст. 24 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Положеннями ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями24і25цьогоЗаконута умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Аналогічний висновок викладено у Постанови Верховного Суду від 31 липня 2020 року у справі №479/1073/18, провадження №61-8798 св19.

В даному випадку суд вважає, що оплата орендної плати є істотними обставинами, а її не отримання орендодавцем в повному обсязі згідно умов договору є істотним порушенням договірних умов, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Позивач як власник земельної ділянки не отримав вчасно того, на що він розраховував при наявності чинної угоди. Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі своєчасної сплати орендної плати, є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке, з огляду на положення статті 526 ЦК України, дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість у подальшому.

Таким чином, здійснивши аналіз правових норм, які регулюють відповідні відносини оренди землі, що виникли між сторонами, надавши оцінку доказам, які підтверджують встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розірвання договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:000:0153 площею 8,2316 гектарів, укладеного 08 вересня 2014 року між ОСОБА_5 та ТОВ «СД-АГРО» , підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання, передбачені Договором, оренди землі не виконав належним чином, не сплатив орендну плату в 2022-2023 роках. Такі дії порушують права на законні інтереси позивача, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

З вищевказаного договорів вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий № :04:000:0153 площею 8,2316 га в 2022 році становила 250874,31 гривень, в 2023 році становила 275961,74 гривень.

Розрахунок заборгованості по орендній платі за період невиконання 2022-2023 судом перевірено і він є арифметично вірним.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за 2022 рік у розмірі 22232,48 грн. та за 2023 рік у розмірі 20302,51 грн. підлягають задоволенню.

Також відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 14 Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором справляється пеня у розмірі 0, 1 % відсотків річних несплаченої суми за кожний день прострочення.

Судом перевірено розрахунок пені за договором оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:000:0153 площею 8,2316 гектарів, який вважає арифметично вірним, отже, наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені на суму 14367,50 грн.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком 3 % річних, суми інфляційних втрат, оскільки позивачем правильно застосовані приписи ст. 625 ЦК України щодо зобов`язання відповідача сплатити інфляційні втрати та 3% річних в разі прострочення виконання грошового зобов`язання, розрахунок здійснено відповідно до вимог закону, він є арифметично вірним та відповідачем не спростований. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині необхідно задовольнити.

Таким чином, зважаючи на систематичне невиконання відповідачем зобов`язань щодо сплати орендної плати за Договором у період 2022 та 2023 роки, що порушує права позивача, які підлягають захисту, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення вищевказаної заборгованості, та розірвання відповідного договору оренди.

Доводи відповідача про наявність форс-мажорних обставин, викликаних військовою агресією рф проти України, суд сприйняти не може, оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що саме ці земельні ділянки були обстежені та за наслідками такого обстеження визначені такими, що є небезпечними (замінованими) і у відповідача відсутня можливість розрахуватися з відповідачем для погашення заборгованості.

У свою чергу, посилання представника відповідача на те, що не було належного обстеження спірної земельної ділянки за обставин, зазначених у вищевказаному листі Благодійної організації «Благодійний фонд «Швейцарський фонд з протимінної діяльності ФСД в Україні» №30/04/2025/228 від 30.04.2025, суд вважає безпідставними та необгрунтованими, оскільки даним листом підтверджується той факт, що під час проведення нетехнічного обстеження не було виявлено ознак присутності мін/ВНП.

Разом із тим, за попередньою домовленістю з ТОВ «СД-АГРО» група механічної підтримки розмінування ФСД проводила на ділянці випробування та оцінку роботи механічного засобу, за результатами чого в не було виявлено ознак присутності ВНП, тобто вищевказані дії були узгодженими з ТОВ «СД-АГРО».

При цьому сам факт ненадання ФСД документу, який гарантовано підтверджує відсутність ВНП на вищевказаній ділянці для їх подальшого обробітку, не може слугувати беззаперечним доказом того, що спірна земельна ділянка дійсно є небезпечною для подальшого обробітку.

Окрім того, питання документування та звітності обстеження ділянок у сфері протимінної діяльності не є предметом розгляду даної цивільної справи, а лише в своїй сукупності з іншими доводами, якими відповідач спростовує доводи позивача, підтверджують наявність обставин, що підлягають доказуванню в даній справі.

Щодо стягнення 17 000,00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 17 000,00 грн позивач надав суду: договір про надання правничої (правової) допомоги № 11/24 від 24.01.2024, укладений між ОСОБА_3 та адвокатом Мякотою Тетяною Миколаївною, розрахунок вартості юридичних послуг до договору № 11/24 про надання правничої допомоги від 24.01.2024, акт приймання-передачі наданих послуг від 27.05.2024 року на суму 17 000,00 грн, квитанцію до прибуткового касового ордера № 18/2024 від 27.05.2024 (а.с.31-34).

Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI)

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19), зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи

Окрім того, при визначенні суми відшкодування виходить з критерію реальності та необхідності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Оцінюючи надані позивачем докази в підтвердження обсягів понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що послуги, які надавались адвокатом Прохоренком В.П., зазначені в Акті, не повною мірою відповідають критеріям дійсності та необхідності, оскільки частина з них взагалі не належить до послуг професійної правничої допомоги (як то оформлення конверту, відправлення поштової кореспонденції, копіювання/друк документів, в тому числі двосторонній), частина не є самостійними послугами професійної правничої допомоги (проведення зустрічі з Клієнтом, ознайомлення з наданими Клієнтом документами, узгодження правової позиції), а частина не підтверджена жодним доказом (транспортні витрати на виїзну консультацію, витрати на телекомунікаційний зв`язок). При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд також виходить з того, що зазначена справа є малозначною та розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження. Категорія справ про стягнення заборгованості за кредитним договором, враховуючи предмет та підстави позову, сталість законодавство та судової практики щодо цих правовідносин, не є спором значної складності та не потребує дослідження великого обсягу доказів, крім того, є типовою справою для представника позивача.

На підставі викладеного, з урахуванням категорії справи, ціни позову, значення справи для сторін, рівня складності спірних правовідносин, обсягу наданих позивач послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності, розумності та пропорційності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, оскільки позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу у сумі 17 000,00 грн суд дійшов висновку, що справедливим буде стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу грошових коштів у розмірі 17 000, 00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, з урахуванням того, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, судовий збір стягується з відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12, 13, 81, 82, 89, 137, 141, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СД-АГРО» про стягнення орендної плати та розірвання договорів оренди земельної ділянки - задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:000:0153 площею 8,2316 гектарів, укладений 08 вересня 2014 року між ОСОБА_5 , та орендарем, Товариством з обмеженою відповідальністю «СД-АГРО», зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право 6941564 від 09 вересня 2014 року.

Стягнути з ТОВ «СД-АГРО», , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , орендну плату за 2022 рік в розмірі 22232,48 гривень, орендну плату за 2023 рік в розмірі 20302,51 гривень, пеню в розмірі 14367,50 гривень, інфляційні втрати в розмірі 1748,33 гривень, три відсотки річних 1 180,89 гривень, та всього 59831,71 гривень.

Стягнути з ТОВ «СД-АГРО», , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , витрати по оплаті правової допомоги в сумі 17000,00 гривень.

Стягнути з ТОВ «СД-АГРО», , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «СД-АГРО», , адреса: с. Вірнопілля, вул. Миру, 10-А.

Повний текст судового рішення складено 23 травня 2025 року.

Суддя В. М. Яковлева