Справа № 243/4267/25
Провадження № 2-о/243/95/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючий суддя Пронін С.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Рудь Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за заявою ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє адвокат Бєлоусов Сергій Геннадійович, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду через систему «Електронний суд» з заявою звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Бєлоусов С.Г., заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту народження дитини.

Заяву обґрунтовує тим, що знаходячись у м. Мелітополь, ІНФОРМАЦІЯ_1 заявник народила доньку ОСОБА_2 та отримала медичне свідоцтво про народження № 156 від 04.03.2023 року. Факт народження дитини підтверджується також копією виписного епікризу та фото ОСОБА_1 з донькою, які додаються до заяви. Заявник у зареєстрованому шлюбі не перебуває. В подальшому заявнику стало відомо, що свідоцтво про народження дитини є незаконним та не створює правових наслідків на території України відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», та Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Рішення суду щодо встановлення факту народження є необхідним для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини заявника та отримання свідоцтва про народження, виданого повноважним державним органом України, а тому вона вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту народження дитини. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд, встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини жіночої статі ОСОБА_3 , у місті Мелітополь, Запорізька область, Україна, матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,громадянка України. Відомості про батька дитини зазначити у відповідності зі ст.135 Сімейного Кодексу України, а саме вказати батьком дитини - ОСОБА_4 .

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Бєлоусов С.Г., що діє на підставі ордера про надання правничої допомоги серія АН № 1675627 від 12.05.2025 в судовому засіданні участі не приймали, про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином, як в заяві про встановлення факту народження дитини, так і в окремій заяві поданій до суду представником заявника через систему «Електронний суд» вказали про розгляд справи за відсутності заявника та її представника, та просили заяву задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, будучи належним чином повідомлений про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Кирпичне Мелітопольського району Запорізької області, є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та має РНОКПП НОМЕР_1 , що підтверджується Витягом з реєстру Новенської територіальної громади, копією паспорта громадянина України.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 20.03.2023 слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Мелітополь Запорізької області народила дитину жіночої статі ОСОБА_3 .

Факт народження ОСОБА_3 в м. Мелітополь Запорізької області дитини жіночої статі підтверджується також медичним свідоцтвом про народження серії 23 № 156(дублікат) від 12.05.2025, згідно якого об 06-00 годині вона народила дитину жіночої статі вагою 3200,0 грамів, дитина за рахунком п`ята, виписним епікризом, протоколом ультразвукового дослідження, фотознімками із новонародженою дитиною.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження та смерті особи в певний час на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 76, 77 ЦК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справі судом береться до уваги практика (ЄСПЛ), а саме правові висновки, що зазначені у справі «Кіпр проти Туреччини». Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

З урахуванням наведеного вище, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих заявником письмових доказів достовірність та правдивість фактів, стосовно того, що ОСОБА_1 в м. Мелітополь Запорізької області народила дитину жіночої статі.

Відповідно до п.7 ч.1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для проведення державної реєстрації народження дитини на території України та отримання свідоцтва про народження встановленого зразка.

Згідно ч.1ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтва про народження її дитини, виданого державним органом України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 315, 317, 354, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє адвокат Бєлоусов Сергій Геннадійович, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_3 дитини жіночої статі ОСОБА_3 , у місті Мелітополь, Запорізька область, Україна, матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України. Відомості про батька дитини зазначити у відповідності зі ст.135 Сімейного Кодексу України, а саме вказати батьком дитини - ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 317 ЦПК України оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області С.Г.Пронін