Справа № 199/2604/25
РІШЕННЯ

Іменем України

12.05.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра

у складі головуючого судді - Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання - Циганок К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2025 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що він є сином відповідача, яка будь-якої матеріальної допомоги позивачу не надає, а батько позивача не має можливості повністю самостійно утримувати позивача, який матеріальної допомоги потребує, оскільки з 01 вересня 2024 року позивач навчається в Українському державному університеті науки і техніки. За таких обставин позивач просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення позивачем двадцятитрирічного віку або до завершення навчання (в залежності від того, яка подія настане раніше).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2025 року за вищевказаною позовною заявою було відкрито провадження у цивільній справі, яку призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, своїм правом на подання відзиву не скористалась. Натомість, направила до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі.

За таких обставин, керуючись положеннями ст.ст.211, 223, 240, 247 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної цивільної справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився позивач, матір`ю якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження, копіями паспортів сторін.

Позивач зареєстрований та фактично мешкає удвох з батьком ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями висновку Органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради та акту про обстеження умов проживання.

Також судом встановлено, що станом на час подання даного позову до суду позивач досяг повноліття та з 01 вересня 2024 року навчається на 1-му курсі денної форми навчання факультету прикладних комп`ютерних технологій Українського державного університету науки і технологій. Термін закінчення навчання - 30 червня 2028 року. Викладені обставини підтверджується копією паспорту позивача, довідкою навчального закладу №198 від 13 лютого 2025 року, копією довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Окрім того, як встановлено судом в ході розгляду справи, не спростовується матеріалами справи і не заперечувалось сторонами, позивач потребує матеріальної допомоги у зв`язку із продовженням навчання, а відповідач належним чином цього не здійснює. Разом з тим, матеріали цивільної справи не містять жодних відомостей про працевлаштування та отримання позивачем самостійного доходу, про відсутність у відповідача можливості надавати позивачу матеріальну допомогу.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами СК України.

Так, відповідно до ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є примусове виконання добровільно не виконаного обв`язку.

Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Положеннями ст.200 ч.1 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Відповідно до ст.182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст.200 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Нормою ст.191 СК України в контексті положень ст.201 СК України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх взаємозв`язку та сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені судом на підставі зазначених доказів фактичні обставини спірних правовідносин в контексті наведених вище норм діючого законодавства, суд приходить до висновку, що стягнення аліментів на утримання сина/дочки, які продовжують навчання є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання повнолітні син/дочка зазвичай не мають самостійного і достатнього заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх сина/дочку, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою/сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При встановленні потреби в утриманні повнолітнього сина/дочки суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють їх дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Наведені правові висновки суду узгоджуються із правовими позиціями Верховного Суду у постановах від 06 серпня 2018 року по справі №748/2340/17, від 25 лютого 2020 року по справі №521/4397/17, від 01 квітня 2020 року по справі №521/16268/18, від 20 травня 2020 року по справі №635/1139/17, від 17 червня 2020 року по справі №761/10510/17, від 04 серпня 2020 року по справі №489/100/18.

Стосовно спірних правовідносин сторін у даній цивільній справі, то в ході її розгляду судом достеменно встановлено, що позивач є сином відповідача, на момент подання позову та розгляду справи досяг повноліття і продовжує навчання за денною формою, у зв`язку із чим вочевидь потребує матеріальної допомоги своїх батьків. Разом з тим, коштів самого лише батька позивача для утримання спільного з відповідачем сина не вистачає, а тому є потреба в наданні утримання і з боку відповідача, яка належної матеріальної допомоги позивачу не надає. Крім того, приймаючи до уваги відсутність в суду даних щодо наявності скрутного матеріального становища та/або настільки незадовільного стану здоров`я, який зумовлює непрацездатність відповідача, а також відсутність доказів припинення права на аліменти на підставі ст.190 СК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність їх задоволення, однак частково.

Частковість задоволення зазначених позовних вимог зумовлена тим, що позивач просить визначити суд на підставі ст.182 ч.2 СК України нижню межу розміру аліментів в розмірі 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, а верхню на підставі ст.183 ч.5 СК України ? не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Натомість, норма ст.182 ч.2 СК України, на яку посилається позивач в обґрунтовування своїх позовних вимог в означеній частині, регулює питання мінімального гарантованого розміру аліментів (нижньої межі розміру аліментів) лише щодо дитини, а не повнолітньої особи, якою є позивач у справі, а верхня межа розміру аліментів в розмірі не більше десяти прожиткових мінімумів застосовується до стягнення на підставі судового наказу.

Керуючись положеннями ст.264 ч.1 п.7, ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання даного рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.18, 182, 190, 191, 199-201 СК України, ст.ст.5, 12, 13, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280-282, 289, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь та на утримання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 28 лютого 2025 року і до досягнення повнолітнім сином двадцяти трьох років або до завершення навчання (в залежності від того, яка подія настане першою).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Авраменко