Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бессарабової Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місце знаходження: м.Київ, вул.Саксаганського, буд.133-А, до ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

06.02.2025 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 31.01.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №29.01.2024-100004177, відповідно до якого відповідачка отримала в кредит грошові кошти в розмірі 6000,00грн., зі сплатою процентів за користування кредитними коштами 1,35% в день, строком на 70 днів до 09.04.2024. Відповідачка належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, у зв`язку з чим станом на 09.04.2024 утворилась заборгованість в загальній сумі 12 489,03грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 6000,00грн, заборгованості за відсотками 5589,03грн, комісії 900,00грн.

Просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40грн.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06.03.2025 позов було задоволено повністю.

Ухвалою суду від 16.04.2025 за заявою відповідачки заочне рішення суду від 06.03.2025 скасовано, справа призначена на новий судовий розгляд в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить ухвалити рішення з урахуванням її заперечень.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Ст.638,640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.525,526,530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.

Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Відповідно до ч.1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем на даний час визначається Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015р.

Відповідно до ст.3 цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст.11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Ст.12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Суд встановив, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою ОСОБА_1 31.01.2024 було укладено кредитний договір №29.01.2024-100004177.

Вказаний кредитний договір укладений в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», шляхом прийняття позичальником відповідачкою ОСОБА_1 пропозиції (оферти) Товариства на укладання кредитного договору, розміщеної на вебсайті кредитодавця в загальному доступі та в особистому кабінеті позичальника, та складається із вказаної Пропозиції (оферти), Заявки позичальника, Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту).

Кредитний договір підписаний сторонами електронним підписом, зокрема, позичальником з одноразовим ідентифікатором Е853.

Відповідно до умов кредитного договору позивач надав, а відповідачка отримала в кредит грошові кошти в розмірі 6000,00грн. строком на 70 днів - до 09.04.2024, зі сплатою процентів за користування ними в розмірі 1,35% за кожний день, комісії за надання кредиту в розмірі 15% від суми кредиту або 900,00грн., неустойки в розмірі 60,00грн за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання. Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту.

Кредит наданий позичальником шляхом перерахування грошових коштів на платіжну картку відповідачки 5366-39хх-хххх-3990.

Відповідно до графіку платежів (п.10 Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту)) відповідачка зобов`язалась здійснювати повернення кредиту та сплату процентів за користування ним таким чином: проценти, розраховані вказаним способом за черговий період, сплачуються не пізніше останнього дня чергового періоду: кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту сплачується 5 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1 платіж 2204,93грн, 2 платіж 2204,93грн, 3 платіж 2204,93грн, 4 платіж 2204,93грн, 5 платіж 2204,93грн. Комісія сплачується одним платежем не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1 платіж 900,00грн.

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованість відповідачки перед за вищевказаним кредитним договором станом на 09.04.2024 становить 12 489,03грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 6000,00грн, заборгованості за відсотками 5589,03грн, комісії 900,00грн.

Відповідачка ОСОБА_1 з 17.04.2004 по т.ч. перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з довідками №460 та 461 від 12.03.2025, виданими командиром військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за контрактом з 27.10.2021 по т.ч. та бере безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи в Донецькій області.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами.

Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Так, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали електронний кредитний договір, оформлений письмовим документом і підписаний сторонами в порядку, передбаченому ст.207 ЦК України та Законом України «Про електронну комерцію».

Правомірність укладеного договору як правочину ким-небудь із його сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання.

Банк надав відповідачці кредитні кошти, які остання зобов`язалась повернути в узгоджений сторонами строк зі сплатою процентів за користування ним та комісії за надання кредиту.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачка порушила умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконала свого зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в загальному розмірі 12 489,03грн, стягнення якої позивач вимагає в судовому порядку.

Вказані обставини підтверджуються наданими суду письмовими доказами пропозицією про укладання кредитного договору (оферта) (кредитної лінії), заявкою позичальника, відповіддю позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору (кредитної лінії), довідкою-розрахунком заборгованості, які суд вважає належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що відповідачка ОСОБА_1 факту укладання кредитного договору на вищевказаних умовах, неповернення кредиту у встановлений строк в межах цієї справи фактично не оспорювала. У відзиві на позовну заяву, який надійшов після ухвалення судом 06.03.2025 заочного рішення, та в заяві про перегляд заочного рішення послалася лише на те, що позивач немає права вимагати з неї стягнення відсотків за користування кредитними коштами відповідно до ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки її чоловік є військовослужбовцем та учасником бойових дій, з 24.02.2022 по цей час приймає безпосередню участь у захисті України.

Як вже зазначалось, в межах цієї справи позивач вимагає стягнення з відповідачки заборгованості за вказаним кредитним договором, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 6000,00грн, заборгованості за відсотками 5589,03грн, комісії 900,00грн.

Ухвалюючи рішення, суд враховує, що відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у чинній на час розгляду справи редакції) військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Статтю 14 цього Закону було доповнено ч.15 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року №1275-VІІ.

П.3 розділу 2 «Прикінцеві положення» Закону №1275 передбачено поширити дію пункту 3, підпункту 3 пункту 4, пункту 9 розділу І цього Закону на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Тобто законодавець чітко передбачив ретроактивну дію ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Редакція ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою було надано право дружинам військовослужбовців на звільнення від сплати процентів за користування кредитом під час дії особливого періоду, набрала законної сили 18.05.2024.

На підставі Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 18.03.2014 в Україні розпочався особливий період. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022, який продовжувався і діє на час розгляду справи.

Ч.1 ст.58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У п.1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначено, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Крім того, у п.2 мотивувальної частини вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

Враховуючи, що ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям та членам їх сімей на певний конкретно визначений період скасовано нарахування процентів за користування кредитом, цю норму можна вважати такою, що скасовує цивільну відповідальність особи на певний час.

Таким чином, враховуючи, що станом на час укладення спірного договору (31.01.2024) відповідачка була дружиною військовослужбовця і є нею на даний час, суд вважає, що на неї розповсюджуються положення ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і підстав для стягнення з неї заборгованості за процентами в розмірі 5589,03грн немає. В задоволенні позову в цій частині суд вважає необхідним відмовити.

Разом з тим, в іншій частині заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Отже, стягненню з відповідачки підлягає неповернута сума позики в розмірі 6000,00грн. та комісія в розмірі 900,00грн., усього 6900,00грн.

На підставі вищевикладеного, позов ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам на суму 6900,00грн., що становить 55,25% від первісно заявлених вимог на суму 12 489,03грн. (12 489,03грн х 100% / 6900грн), судовий збір в сумі 1338,37грн. (2422,40грн х 55,25% /100%).

Керуючись ст.15,16,526,530,549,610,627,629,633,634,638,1049,1054,1056-1 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , місце знаходження: м.Київ, вул.Саксаганського, буд.133-А, заборгованість за кредитним договором №29.01.2024-100004177 від 31.01.2024 в загальному розмірі 6900,00грн, в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору 1338,37грн., усього 8238,37грн (вісім тисяч двісті тридцять вісім гривень 37 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Мурашова