ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 644/2195/24
Номер провадження 22-ц/818/1631/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Шабельнікова С.К.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк» на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2024 року в складі судді Попової В.О. по справі № 644/2195/24 за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2024 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі АТ «Таскомбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 26 липня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № , за яким останньому надано кредит у розмірі 38 779 грн 20 коп. строком на 36 місяців зі сплатою 11.99 % річних від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 3,19 % від суми кредиту.

28 липня 2017 року на підставі договору факторингу № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року Банк набув права вимоги за кредитним договором.

Після відступлення права грошової вимоги ОСОБА_2 неодноразово повідомлявся про наявність заборгованості, проте відповідачем не здійснено жодний дій для її погашення.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором станом на 07 березня 2024 року заборгованість відповідача становить 86 758 грн 13 коп., з яких: 19007 грн 09 коп. заборгованість по тілу кредиту, 4 794 грн 99 коп. заборгованість по річним процентам, 62 956 грн 05 коп. заборгованість по щомісячним процентами.

Посилаючись на вказані обставини, АТ «Таскомбанк» просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 0 від 26 липня 2017 року у розмірі 86 758 грн 13 коп. та судові витрати.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2024 року позов АТ «Таскомбанк» залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано доказів набуття у передбачений законом спосіб право вимоги за кредитним договором № від 26 липня 2017 року, у зв`язку з чим підстави для стягнення заборгованості відсутні. На час укладення Договору про відступлення права вимоги від 07 жовтня 2016 року боргові зобов`язання ОСОБА_2 за спірним Кредитним договором, ще не існували, а тому не могли були відчужені ТОВ «ФК «ЦФР» новому кредитору АТ «Таскомбанк».

На вказане судове рішення через систему «Електронний суд» 02 січня 2025 року АТ «Таскомбанк» подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, Банк просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не надано належну оцінку умовам договору про відступлення права вимоги.

Згідно з умовами договору відступлення правочин є завершеним відносно кожного конкретного позичальника тільки після укладання сторонами відповідного реєстру права вимог та сплати ціни договору.

Сторони погодили, що договір відступлення є завершеним по відношенню до конкретного позичальника тільки за умови підписання відповідного реєстру та сплати ціни цього конкретного реєстру, тобто за відкладальною умовою. Відповідно до п. 2.2. договору невід`ємною частиною договору відступлення без їх укладання та сплати ціни договору не може відбутися факт відступлення права вимоги.

Відповідний реєстр щодо набуття права вимоги за кредитним договором № від 26 липня 2017 року, укладеного між ТОВ ФК «ЦФР» та ОСОБА_2 , було підписано 28 липня 2017 року, тобто Банк набув право вимоги вже після укладання кредитного договору.

Договір відступлення є діючим на цей час, недійсним в судовому порядку не визнавався.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу АТ «Таскомбанк» на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2024 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 26 липня 2017 року шляхом підписання заяви № на отримання кредиту між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір (а.с. 4-5).

Відповідно до вказаної заяви ОСОБА_2 зазначив, що він погоджується, що підписаний ним паспорту кредиту № 1975390 від 26 липня 2017 року містить умови укладеного ним кредитного договору, а ця заява разом з паспортом кредиту та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та ним як позичальником. Умови кредитного договору, зокрема, про умови про сукупну вартість кредиту, йому роз`яснені та зрозумілі. Підтвердив, що ознайомився з кредитним договором до його укладення і згоден з усіма його умовами; примірник цієї заяви і паспорт кредиту отримав, умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР» згоден отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця. Зобов`язується виконувати кредитний договір і регулярно ознайомлюватись з його змінами на зазначеному веб-сайті.

Згідно з пунктом 3 Заяви позичальник доручив ТОВ «ФК «ЦФР» виплатити/сплатити за рахунок отримуваного ним кредиту грошові кошти:

10 00,43 грн отримувач АТ «Таскомбанк», призначення переказ до запитання на користь ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_1 надання кредиту зг. КД № від 26 липня 2017 року;

7 336,84 грн отримувач ПАО «Платинум Банк» на зазначені реквізити, призначення погаш. кредиту дог. № 1989/2662BCLKA1K2 від 27 листопада 2015 року, ОСОБА_2 , , 1989 за рах. кредиту № від 26 липня 2017 року;

1 842,33 грн отримувач ПАО «Платинум Банк» на зазначені реквізити, призначення погаш. кредитного дог. №1432/4189BCLKZA від 14 жовтня 2014 року ОСОБА_2 , , 1432 за рах. кредиту № від 26 липня 2017 року;

13136,40 грн отримувач ПАО «Платинум Банк» на зазначені реквізити, призначення погаш. кредитного дог. №2036/2662BCLKAK2 від 15 грудня 2015 року ОСОБА_2 , , 2036 за рах. кредиту № від 26 липня 2017 року;

5816,88 грн Пат «Страхова компанія «ТАС», оплата страхового платежу за договором страхування № -С від 26 липня 2027 року.

Вказані суми були перераховані 26 листопада 2017 року:

10 00,43 грн - платіжна інструкція № І126719436 АТ «Таскомбанк», призначення переказ до запитання на користь ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_1 надання кредиту зг. КД № від 26 липня 2017 року;

7 336,84 грн платіжна інструкція № І126719437 ПАО «Платинум Банк», погаш. кредиту дог. № 1989/2662BCLKA1K2 від 27 листопада 2015 року, ОСОБА_2 , , 1989 за рах. кредиту № від 26 липня 2017 року;

1 842,33 грн платіжна інструкція № І126719438 ПАО «Платинум Банк» погаш. кредитного дог. №1432/4189BCLKZA від 14 жовтня 2014 року ОСОБА_2 , , 1432 за рах. кредиту № від 26 липня 2017 року;

13136,40 грн платіжна інструкція № І126719439 отримувач ПАО «Платинум Банк», погаш. кредитного дог. № 2036/2662BCLKAK2 від 15 грудня 2015 року ОСОБА_2 , , 2036 за рах. кредиту № від 26 липня 2017 року;

5816,88 грн ПАТ «Страхова компанія «ТАС», страховка згідно з договором страхування № С від 26 липня 2027 року (а.с. 90-94).

Також, 26 липня 2017 року ОСОБА_2 підписано паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 1975390, відповідно до якого: сума/ліміт кредиту 38 779 грн 20 коп.; спосіб та строк надання кредиту: безготівковим шляхом протягом трьох банківських днів від дня укладення договору; строк на який надається кредит - 36 місяців; початковий процент 2 % від суми кредиту, 646 грн 32 коп.; щомісячні проценти 3.19 % від суми кредиту згідно графіком платежів; річні проценти 11.99 % від суми боргу за договором згідно з графіком платежів. Також зазначені загальні витрати за кредитом 52 830 грн 64 коп., орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 90 963 грн 52 коп. Крім того, паспортом кредиту передбачено графік повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (а.с. 6-8).

07 жовтня 2016 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору Пава вимоги до Позичальника, а Новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитним договором та Договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

За п. 2.2. Вказаного договору сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої пава вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог із зазначенням ціни договору та розміру Заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 10-13).

Відповідно до Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, складеному 2 липня 2017 року, до АТ «Таскомбанк» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 1975390 від 26 липня 2017 року на загальну суму 38868,29 грн (а.с. 14).

На виконання умов договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, АТ «Таскомбанк» сплачено 2079448,27 грн (а.с. 15).

У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору № 1975390 від 26 липня 2017 року станом 07 липня 2024 року за відповідачем обліковується заборгованість у розмір 86758,13 грн, з яких:

заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 19007,09 грн;

заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 4794,99 грн (а.с. 17-20).

Відповідно до частин 1, 3 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частина 1 ст.633 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

За змістом ч.1ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц (провадження № 61-16754св19), від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19) вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до приписів статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

У частині 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, оскільки при укладанні спірного кредитного договору сторони досягли згоди щодо всіх їх істотних умов, за відсутності належних доказів виконання зобов`язань за спірними договорами, судова колегія вважає, що наявні підстави для стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

Також, судова колегія вважає, що АТ «Таскомбанк» у встановленому законом порядку набуло право вимог до відповідача, оскільки договір факторингу не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена статтею 204 ЦК України, не спростована. Отже, укладений між Банком та фінансоваю установою договір факторингу є належними доказами переходу прав вимог до боржника за кредитними договорами.

Зважаючи, шо відповідний реєстр про передачу права вимоги до ОСОБА_2 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» було складено та підписано 28 липня 2017 року, тобто, вже після укладання 26 липня 2017 року позичальником спірного кредитного договору, право вимоги до відповідача було відступлене позивачу у встановленому законом порядку.

Між тим, щодо суми стягнення, судова колегія керується таким.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 07 березня 2024 року за ОСОБА_2 обліковується борг у розмірі 86 758 грн 13 коп., з яких: 19 007 грн 09 коп. заборгованість по тілу кредиту, 4 794 грн 99 коп. заборгованість по річним процентам, 62 956 грн 05 коп. заборгованість по щомісячним процентами.

За змістом частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

В постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 (провадження № 14-318цс18), викладено правові висновки про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19).

Як вбачається з умов договору, сторонами було погоджено строк кредитування 36 місяців, тобто до 26 липня 2020 року. Із розрахунку заборгованості вбачається, що після вказаної дати банком продовжено нарахування відсотків у розмірі 1237,06 грн щомісяця, загалом 51956,52 грн. Зважаючи, що сторонами не погоджувалось продовження дії кредитного договору, судова колегія дійшла висновки про відсутність підстав для стягнення вказаних сум, оскільки вони нараховані після спливу строку кредитування.

Отже, судова колегія вважає обґрунтованими вимоги АТ «Таскомбанк» в частині стягнення тіла кредиту 19 007 грн 09 коп. та заборгованості з відсотків у розмірі 10999,53 грн (62 956,05 51956,52), а всього 30006,62 грн.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Отже, рішення суду підлягає скасуванню з ухвалення нового про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 30006,62 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

При звернення до суду з позовом АТ «Таскомбанк» сплачено 3028 грн судового збору, за подання апеляційної скарги 4542 грн (а. с. 1, 171).

Зважаючи, що позовні вимоги Банку задоволено частково (30006,62 грн / 86 758.13 грн =34,59%), судові витрати у загальному розмірі 34,59% х 7570 = 2618,46 грн підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь АТ «Таскомбанк».

Керуючись ст. ст. 367, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, ЄДРПО 09806443) заборгованість за кредитним договором № 0 від 26 липня 2017 року у загальному розмірі 30006 (тридцять тисяч шість) грн 62 коп. та 2618 (дві тисячі шістсот вісімнадцять ) грн 18 коп. судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 травня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

С.К. Шабельніков