Справа № 452/1023/25
Провадження № 2/452/701/2025
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" травня 2025 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
розглянувши у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у підготовчому засіданні в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , - про визнання права власності на спадкове майно, -
Позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_5 , після смерті котрої відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на житловий будинок по АДРЕСА_1 , що належав померлій на підставі Свідоцтва про право власності на будинок від 18.06.1991 року як голові колгоспного двору. Спадкування майна ОСОБА_5 здійснюється за законом. 18 травня 2018 року державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори позивачу було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на інше майно ОСОБА_5 (земельну ділянку), вказавши, що спадкоємцем майна ОСОБА_5 є її дочка ОСОБА_1 . Одночасно, нотаріус повідомив, що не може видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, оскільки цей будинок належав колишньому колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_5 та іншим членам двору на праві спільної власності. Станом на 01.07.1990 року в житловому будинку в АДРЕСА_1 проживали: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . ОСОБА_4 , які мали право на дане будинковолодіння по 1/5 частині кожен. До теперішнього часу ніхто із членів колишнього колгоспного двору не заявляв вимоги про витребування своєї частки в майні двору і трирічний строк на витребування частки в майні двору минув; погоджувались, що, одноосібним власником двору була ОСОБА_5 , що входить до її спадщини, право на яку має позивач за законом, тому ОСОБА_1 просить судовим рішенням визнати її власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами.
До суду позивач не з`явилася та її представник адвокат Бобак О.Б. подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у відсутності сторони позивача; відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до суду не прибули і також подали відзиви про визнання позову та розгляд справи в їх відсутності.
Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав:
Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Разом з тим, згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Також відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п. 6 «а», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору; особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.
Тому, оскільки як установлено судом визнання відповідачами позову не суперечить закону та із письмового звернення, а також із поданих позивачем даних не встановлено підстав, що порушують права, свободи чи інтереси інших осіб; позивач звернулася до суду із таким спором, бо іншого порядку переходу права власності немає і такий є законним на підставі наведених вище норм і наявних у справі доказів, а тому такий позов слід задовольнити.
Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 200, 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами загальною площею 71,5кв.м., житловою площею 48,5кв.м. по АДРЕСА_1 , - у порядку спадкування за законом майна ОСОБА_5 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Суддя