Справа № 191/2459/25
Провадження № 6/191/127/25
У Х В А Л А

іменем України

23 травня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Форощук С.А.

за участю секретаря Вехник С.Л.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобурозглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України (в порядку ст. 5,18 Закону України «Про виконавче провадження», п.5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», -

В С Т А Н О В И В :

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. звернулася до суду з вищевказаним поданням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни перебуває виконавче провадження № 67710849 з примусового виконання виконавчого напису виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. по справі № 12001 від 12.10.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості в сумі 121227 грн. 83 коп. До офісу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О., надійшла заява від представника стягувача та виконавчий напис №12001 від 12.10.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості в сумі 121227 грн. 83 коп. 01.12.2021 року розглянувши заяву представника стягувача, та керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження, приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67710849, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №12001 від 12.10.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості в сумі 121227 грн. 83 коп. Пунктом 2 вказаної постанови зобов`язано боржника подати декларацію про майновий стан в п`ятиденний термін з моменту відкриття виконавчого провадження, однак станом на поточну дату боржник декларацію не подав, причини невиконання законних вимог приватного виконавця не пояснив. Постанову про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу № 67710849 направлено листом за адресою боржника вказаною у виконавчому документі - АДРЕСА_1 .

В подальшому, в процесі виконання виконавчого провадження, приватним виконавцем направлено електронні запити до Державної фіскальної служби України, щодо отримання інформації про наявність відкритих рахунків боржника, Державної податкової служби України, щодо отримання інформації про джерела та/або суми доходів, Міністерства внутрішніх справ України, щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, та направлена вимога до банківських установ з метою отримання інформації стосовно наявності та/або стану рахунків боржника.

Також, неодноразово, приватним виконавцем направлялися виклики на адресу боржника, з вимогою з`явитись до офісу приватного виконавця щодо сплати боргу за вищевказаними виконавчими документами, та одночасно надати необхідні пояснення, достовірні відомості, та необхідні документи. Боржник на виклик не з`явився, витребувані документи та пояснення не надав.

Вжитими приватним виконавцем заходами, встановлено, що кошти на виявлених рахунках боржника у банківських установах в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувача - недостатньо. Боржник офіційно не працює, заборгованість за рішенням суду не сплачує.

В процесі здійснення виконавчого провадження, в порядку ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт майна боржника та яку направлено до виконання Головному управлінню Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області та Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області та постанову про арешт коштів, яку направлено до банківських установ на виконання.

З метою перевірки майнового стану боржника, 30.04.2025 року приватним виконавцем здійснено виїзд за місцем мешкання боржника, але перевірити майновий стан не було можливості, оскільки двері ніхто не відчинив.

Таким чином, боржник фактично ігнорує законні вимоги приватного виконавця та ухиляється від виконання рішення суду. Все вищевикладене свідчить про ухилення боржника від виконання судового рішення та приховування майна та коштів. Також в застосунку вебпорталу ДІЯ відображаються повністю матеріали виконавчого провадження, в тому числі виклики та вимоги приватного виконавця, а також є можливість онлайн оплати заборгованості за виконавчим документом, так само, як і на сайті https://asvpweb.minjust.gov.ua/. Тобто сторони виконавчого провадження мають безпосередній доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження та мають можливість в режимі онлайн знайомитись з матеріалами виконавчого провадження та слідкувати за вчиненими діями виконавцем.

Просить суд встановити тимчасове обмеження щодо боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим написом Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазоновою О. М., яке набрало законної сили.

До початку судового засідання приватний виконавець надала заяву про розгляд подання без її участі.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Суд, дослідивши обставини подання та долучені до нього документи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни перебуває виконавче провадження № 67710849 з примусового виконання виконавчого напису виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. по справі № 12001 від 12.10.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості в сумі 121 227 грн. 83 коп.

01.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67710849, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №12001 від 12.10.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості в сумі 121227 грн. 83 коп.

Зазначену постанову про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу №67710849 направлено листом за адресою боржника ОСОБА_1 вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 . Згідно фіскального чеку 02.12.2021 року рекомендованим листом було здійснено відправку Укрпоштою на адресу боржника ОСОБА_1 , яка зазначена у виконавчому документі.

06.12.2021 року постановами приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни в межах виконавчого провадження № 67710849 накладено арешт на кошти та майно боржника ОСОБА_1

07.12.2021 року був здійснений приватним виконавцем виклик боржника ОСОБА_1 щодо сплати боргу на 15.12.2021 року на 11.00 годину. Відповідно до наданих приватним виконавцем доказі, інших викликів боржника не здійснювалося.

Згідно з актом приватного виконавця від 30.04.2025 року встановлено, що за місіцем проживання ОСОБА_1 приватному виконавцю двері ніхто не відкрив, водночас, акт складений бе з участі понятих, лише в присутності помічника приватного виконаця.

На запити приватного виконавця до Державної фіскальної служби України, щодо отримання інформації про наявність відкритих рахунків боржника, Державної податкової служби України, щодо отримання інформації про джерела та/або суми доходів, Міністерства внутрішніх справ України, щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, та направлена вимога до банківських установ з метою, отримання інформації стосовно наявності та/або стану рахунків боржника, були отримані відповіді про відсутність доходів у боржника та відсутність рахунків, про відсутність транспортних засобів, зареєстрованих за боржником та про відсутність у боржника нерухомого майна.

За приписами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як роз`яснив Верховний Суд України в листі від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, відсутність майна чи достатньої суми грошових коштів, а також самого боржника за місцем реєстрації не свідчить про вчинення свідомих дій боржником, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення.

Відповідно до вищевказаного листа Верховного Суду України, однією з підстав для відмови у задоволенні подання є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

Таким чином, наявність самого лише зобов`язання не наділяє приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон, якщо не доведений факт ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Разом з цим, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Зважаючи на це, доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного/приватного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які саме свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, тобто, коли виконати цей обов`язок у боржника є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Аналіз Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» дає підстави для висновку про те, що ним (законом) передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин заявник повинен надати достатньо підтверджені відомості про те, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково. Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання. Саме це і є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Проте, у даному випадку приватним виконавцем лише встановлено відсутність у боржника майна, за рахунок якого могло б бути виконано судове рішення у справі та один раз здійснений виклик до приватного виконавця 07.12.2021 році, але доказів направлення на адресу боржника данного виклику суду не надано. Крім того, акт приватного виконавця від 30.04.2025 року яким зафіксована відсутність боржника за місцем проживання складений без участі понятих.

З матеріалів подання вбачається неповнота вчинення виконавчих дій. Так, суду не надано належних доказів щодо вжиття приватним виконавцем відповідних заходів з приводу з`ясування причин неявки боржника на його виклик (застосування примусового приводу до боржника, тощо), а також не доведено, що приватним виконавцем вживалися заходи щодо встановлення місця проживання та реєстрації боржника. Лише та обставина, що на адресу боржника супровідним листом направлена постанова приватного виконавця від 01.12.2021 року про відкриття виконавчого провадження, та разова, неналежним чином фіксація відсутності боржника за місцем її проживання 30.04.2025 року, не свідчить про факт ухилення боржника від виконання покладених на неї рішенням суду зобов`язань. Крім того, фіскальний чек від 04.12.2024 року Укрпошти не містить відомостей щодо направлення на адресу боржника ОСОБА_1 постанов приватного виконавця від 01.12.2021 року.

Згідно із ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Згідно з ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Ст. 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Відтак, дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з питань, що пов`язані з обмеженням конституційних прав і свобод громадян, зокрема - щодо обмеження їх у праві виїзду за межі України, є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина.

Як вбачається з вище наведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".

Саме державний виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Як випливає з аналізу наведених положень закону, підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов`язань, покладених на боржника - фізичну особу судовим рішенням, а також винна поведінка цієї особи, яка полягає в ухиленні від виконання таких зобов`язань.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд вважає, що тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення. За вище наведених обставин, враховуючи, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є виключним засобом, який може бути застосовано, зокрема, з метою захисту прав і свобод інших осіб, в даному випадку стягувача, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини суд приходить до висновку, що обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за кордон при відсутності переконливих доказів її ухилення від виконання рішення суду, порушує принцип пропорційності і не слугує меті стягнення боргу, а фактично перетворюється на формальне покарання боржника.

За таких обставин, приватним виконавцем будь-яких доказів, що свідчать про навмисне чи інше свідоме ухилення боржника від виконання обов`язків, покладених на неї рішенням суду, надано не було. Крім того, обґрунтовуючи своє подання, приватний виконавець не зазначив та не обґрунтував, які саме дії чи бездіяльність боржника ОСОБА_1 свідчать про її ухилення від виконання рішення суду, і не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх доводів.

Таким чином, подання приватного виконавця задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст. 259, 260, 441 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України (в порядку ст. 5,18 Закону України «Про виконавче провадження», п.5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», відмовити.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С. А. Форощук