Справа № 305/1188/24
Номер провадження 2/305/51/25
УХВАЛА

23.05.2025 року м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: судді Попової О.М., при секретарі судового засідання Верещак С.Л., за участі: позивача ОСОБА_1 , представника співвідповідача адвоката Митровки Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України», співвідповідача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до Філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України», співвідповідача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В якому позивач, просить: «Визнати наказ № 48/к від 01 квітня 2024 року директора філії «Ясінянеьке лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про звільнення ОСОБА_2 незаконним та поновити з 01 квітня 2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на посаді провідного інженера з охорони праці філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»; Стягнути з філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприсмства «Ліси України» на користь ОСОБА_2 суму грошових коштів в розмірі середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 квітня 2024 року до дня поновлення на роботі; Стягнути з філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь ОСОБА_2 суму грошових коштів в розмірі 30000 гривень як відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням.».

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.08.2024 року, закрито підготовче провадження у даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В подальшому після закриття підготовчого провадження, та неодноразового проведення судових засідань, позивач ОСОБА_2 , подав до суду заяву про уточнення та доповнення позовних вимог, в якій просить: «Визнати наказ від 11.10.2023 року № 165 директора філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про накладення дисциплінарного стягнення за неналежне виконання службових обов`язків незаконним.».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав подану заяву про уточнення та доповнення позовних вимог та просив її задовольнити.

Представник співвідповідача у судовому засіданні, заперечив проти прийняття заяви про уточнення та доповнення позовних вимог, оскільки така подана після закінчення підготовчого судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 49 ЦПК України, у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частинами третьою, четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копій такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 43цього Кодексу. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

У цьому контексті суд відзначає, що доказів виконання положень ч. 5 ст. 49 ЦПК України, стороною позивача суду не подано. Наведена обставина сама по собі являється окремою, визначеною законом підставою повернення заяви.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає в позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У статті 49 ЦПК України унормовані процесуальні права та обов`язки сторін.

Так, відповідно до частин другої та третьої статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Крім того суд звертає увагу, що відповідно до заяви позивача про уточнення та доповнення позовних вимог, останній такою заявою не лише доповнює предмет позову, а й змінює підстави позову, що є недопустимим.

Оскільки предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які визначені, зокрема, статтею 16 ЦК України, то зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Водночас як збільшення або зменшення розміру позовних вимог треба розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Збільшенням розміру позовних вимог не може бути заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені в тексті позовної заяви.

Заяву про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які позивач первісно не визначив підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

При цьому при поданні такої заяви позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду, звертає увагу, що стаття 188 ЦПК України містить правила об`єднання і роз`єднання позовів.

Згідно із частиною першою статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Однак таке об`єднання позовних вимог можливе саме в одній позовній заяві при зверненні з позовом до суду, а не шляхом подання нового самостійного позову з додатковими похідними вимогами після порушення провадження у справі для його спільного розгляду з первісним позовом.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що оскільки положення частини третьої статті 49 ЦПК України виключають можливість одночасної зміни предмета і підстав позову, то уразі подання позивачем заяви у підготовчому засіданні, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, суд повинен відмовити у прийнятті такої заяви та повернути заявникові. Водночас позивач не позбавлений прав звернутися до суду з новим позовом у встановленому законом порядку.

У даному випадку, звертаючись до суду із заявою, яку позивач назвав «про уточнення та доповнення позовних вимог», позивач фактично наводить та зазначає як новий предмет, так і нову підставу позову.

Таким чином, виходячи з наведених вище доводів та мотивів, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для прийняття до розгляду заяви позивача про уточнення та доповнення позовних вимог.

Крім того, враховуючи, що судом відмовлено позивачу у прийнятті заяви про уточнення та доповнення позовних вимог, суд вважає за необхідне повернути позивачу сплачений судовий збір за подання такої заяви в розмірі, 12111 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,12,49,188,260,353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті до розгляду заяви позивача ОСОБА_2 про уточнення та доповнення позовних вимог.

Повернути з державного бюджету позивачу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), сплачений судовий збір за подання заяви про уточнення та доповнення позовних вимог, в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп., згідно квитанції до платіжної інструкції на переведення готівки № 105 від 19.05.2025 року.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення судом. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.М. Попова