Справа № 490/1981/25
н/п 2/490/2221/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатін О.В., дослідивши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу),

ВСТАНОВИВ:

20.03.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

20.03.2025 року матеріали справи передано для розгляду судді.

Суддею направлено запит щодо отримання інформації про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_1

24.04.2025 року до суду надійшла відповідь відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання управління ДМС України в Миколаївській області, згідно з якою за відомостями ВОМІРМП та ВІС УДМС у Миколаївській області ОСОБА_1 не значиться.

25.04.2025 року суддею направлено запит до ГУ ДМС України в Донецькій області щодо отримання інформації про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_1

19.05.2025 року до суду надійшла відповідь ГУ ДМС України в Донецькій області, з якої вбачається, що ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

Щодо відсутності підстав застосування правила альтернативної підстудності встановленого частиною шостою статті 28 ЦПК України, вважаю за необхідне зазначити таке.

Так, статтею 28 ЦПК України визначено випадки альтернативної підсудності, тобто за вибором позивача.

Згідно частини шостої статті 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» заявлено вимоги до відповідача - ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою (страхового відшкодування).

При цьому, регресом (з лат. regressus зворотній рух) є право особи, яка вже здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду.

При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить зі змісту статей 559 та 1191 Цивільного кодексу України, згідно з якими зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в цьому випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою (див. пункти 4446 постанови ВП ВС від 04.07.2018 у справі №910/2603/17).

Під час регресу право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання нею обов`язку боржника і, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання, а тому положення частини шостої статті 28 ЦПК України не можуть бути застосовані до спорів про відшкодування винною особою в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування.

Таким чином, з огляду на суб`єктний склад сторін та предмет позову, вказана справа не підстудна Центральному районному суду міста Миколаєва як за загальним правилом підсудності, оскільки місцезнаходження відповідача - Донецька область, Покровський район, с. Дальнє, вул. Петра Сагайдачного, буд. 11, також вказана справа не підстудна Центральному районному суду міста Миколаєва і за правилом альтернативної підсудності.

За правилами ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до висновку: враховуючи звернення до суду з порушенням правил підсудності, провадження у справі не може бути відкрито в даному суді, а справа підлягає направленню за підсудністю.

Оскільки місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , матеріали позовної заяви слід передати до Заводського районного суду міста Кам`янського.

Спори між судами про підсудність, згідно ст. 32 ЦПК України, не допускаються.

Керуючись ч. 1 ст. 31, 32, ч. 9 ст. 187, ст. 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу), передати за підсудністю на розгляд до Заводського районного суду міста Кам`янського (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Ігнатія Ясюковича, буд. 5).

Ухвала суду набирає законної сили в порядку встановленому статтею 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Саламатін