Справа № 275/1047/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року с-ще Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Данилюк О. С.

при секретарі с/з Марієвській Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Брусилів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Держгеокадастру у Житомирський області, про припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку та виділення в натурі 2/3 частини земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Держгеокадастру у Житомирський області, про припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку та виділення в натурі 2/3 частини земельної ділянки, в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. Так, позивачка ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2 ) володіє часткою земельної ділянки на праві спільні часткової власності, що розташована за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, Брусилівська селищна рада, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:3101, загальною площею 1, 8158 та, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарської виробництва, а саме 1/6 часткою вказаної земельної ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03.03.2021 р. після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 1/3 часткою вказаної земельної ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 06.12.2019 р. після смерті її баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 1/6 часткою вказаної земельної ділянки на підставі договору дарування, укладеного 07.08.2024 р. Таким чином, в сукупності частка земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:3101, загальною площею 1, 8158 га, яка належить позивачці на праві спільної часткової власності, становить 2/3 (1/6 + 1/6 + 1/3). При цьому 1/3 частка вказаної земельної ділянки належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27.01.2007 р.

ОСОБА_5 , який являвся братом батька позивачки ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та після смерті дядьки позивачки була заведена спадкова справа № 64555856. Єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , в тому числі й 1/3 частку земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3101, була його дружина ОСОБА_6 . Проте ОСОБА_6 не встигла оформити спадщину після смерті свого чоловіка та зареєструвати право власності на 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3101, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті ОСОБА_6 у спадщину (в тому числі, і щодо 1/3 частки земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:3101, загальною площею 1, 8158 га) ніхто не вступив через відсутність у неї спадкоємців за законом та заповіту. Відтак, станом на сьогоднішній день 1/3 частки земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:3101, загальною площею 1,8158 га, власником якої був дядько позивачки ОСОБА_5 , є відумерлою спадщиною в розумінні ст. 1277 Цивільного кодексу України, тобто такою, що залишилася від власника (спадкодавця) і не перейшла до іншої особи (спадкоємця) і фактично безхазяйним нерухомим майном.

Таким чином, позивачка як власниця 2/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3101, загальною площею 1, 8158 га на праві спільної часткової власності, не має змоги реалізувати свої права власника, передбачені ст. 78 Земельного кодексу України, а саме вільно користуватись (наприклад, здавати в оренду) і розпоряджатись земельною ділянкою за відсутності співвласника іншої частки земельної ділянки. Крім того, зважаючи на відсутність іншого співвласника на 1/3 частку спірної земельної ділянки, врегулювання питання розподілу вказаної земельної ділянки у добровільному порядку є неможливим.

За таких обставин позивачка просила припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 1, 8158 га з кадастровим номером :02:000:3101, яка знаходиться на території Житомирської області Житомирського району Брусилівської селищної ради, шляхом поділу її в натурі, та виділити в натурі у приватну власність ОСОБА_1 2/3 частки земельної ділянки (рілля), що становить 1, 2105 га із земельні ділянки площею 1, 8158 га з кадастровим номером :02:000:3101, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарської виробництва, яка знаходиться на території Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2024 року у вказаній цивільній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 02.12.2024 року підготовче провадження у вказаній справі було закрито та справу було призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та поділити земельну ділянку відповідно до 2 варіанту розподілу, запропонованого експертом у висновку за результатами проведення земельно-технічної експертизи № 1911/24 від 19.11.2024 року (а.с. 130).

Представник відповідача Брусилівської селищної ради Житомирської області в судове засідання не з`явився, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечував (а.с. 107-108).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного Управління Держгеокадастру у Житомирський області, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, при прийняття рішення покладалась на розсуд суду (а.с. 103-104).

Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.03.2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 належала на праві спільної часткової власності в рівних частках, а саме по 1/6, 1/3 частка земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:3101, площею 1, 8158 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, Приворотська сільська рада, що належала їх батьку ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 15, 35).

Відповідно до договору дарування від 07.08.2024 року належну їй 1/6 частку у праві власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:3101, площею 1, 8158 га ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_1 (а.с. 27-29).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.2019 року ОСОБА_1 є спадкоємцем майна баби ОСОБА_4 , якій належала на праві власності 1/3 частка земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3101, площею 1, 8158 га, яка знаходиться на території Приворотської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14,16, 17, 30).

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_1 є власником 2/3 (1/6 + 1/6 + 1/3) частки земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3101, загальною площею 1, 8158 га.

Також судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 1/3 частка земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3101, загальною площею 1, 8158 га, знаходиться у власності ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27.01.2007 р. (а.с. 41-42).

При цьому згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 22).

З матеріалів спадкової справи № 930/20, заведеної до майна померлого ОСОБА_5 , вбачається, що спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_6 (а.с. 153-166).

Згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 дружина ОСОБА_5 ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 26).

З матеріалів спадкової справи № 184/2021, заведеної першою Луцькою державною нотаріальною конторою Волинської області до майна померлої ОСОБА_6 встановлено, що спадщину після її смерті ніхто не прийняв. При цьому позивачка ОСОБА_1 , а також ОСОБА_7 звертались до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , втім, постановами державного нотаріуса Ковальчук Т.Б. у видачі їм свідоцтв про право на спадщину за законом було відмовлено через відсутність документів, що встановлюють факт родинних відносин між ними та померлою ОСОБА_6 (а.с. 188-205).

У зв`язку з цим позивачка, посилаючись на ст. 88 ЗК України, вказала, що не має можливості за відсутності іншого співвласника на власний розсуд розпоряджатись належною їй часткою спірної земельної ділянки, через що просила виділити їй її частку земельної ділянки в натурі, припинивши право спільної часткової власності на зазначену земельну ділянку.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями ЦК України та ЗК України.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу

Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Тобто застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Згідно позовної заяви всі аргументи позивача та предмет спору в цій справі стосується виділу в натурі його частки з майна, яке перебуває у спільній частковій власності двох співвласників.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Частиною першою статті 86 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до частин першої, третьої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

При вирішенні спору про поділ в натурі земельної ділянки, визначаючи варіанти такого поділу, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого відсутні підстави, він ухвалює рішення про застосування саме такого варіанту поділу. Якщо ж відсутній погоджений або встановлений порядок користування земельною ділянкою, то суд здійснює поділ в натурі земельної ділянки з дотриманням розміру часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Згідно висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи № 1911/24 від 19.11.2024 року, наданого на підтвердження заявлених вимог позивачкою (а.с. 114-129), поділ земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3101, загальною площею 1, 8158 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є технічно можливим за трьома варіантами.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 обраний другий варіант поділу земельної ділянки з кадастровим номером:02:000:3101, загальною площею 1, 8158 га.

При цьому, на думку суду, запропонований експертом та обраний позивачем 2 варіант поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3101 найбільш враховує частки співвласників, конфігурацію земельної ділянки, розміщення земель загального користування відносно вказаної земельної ділянки.

З врахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 щодо виділу належної їй частки спірної земельної ділянки.

На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16, 358, 364, 367, ст.ст. 86, 88, 120 ЗК України та керуючись ст. ст. 2, 10, 12, 13, 81, 82, 89, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Держгеокадастру у Житомирський області, про припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку та виділення в натурі 2/3 частини земельної ділянки, задовольнити.

Виділити у власність ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) 2/3 частки земельної ділянки (рілля) з кадастровим номером :02:000:3101, загальною площею 1, 8158 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарської виробництва, розташованої на території Брусилівської селищної ради Житомирської області, відповідно до варіанту 2 висновку експерта № 1911/24 від 19.11.2024 за результатами проведення експертного земельно технічного дослідження, виділивши у власність земельну ділянку площею 1, 2105 га, яка проходить по точках 2-3-4-5-6-7-2 зі сторонами 56, 281 м 98, 508 м 112, 867 м 32, 831 м 37, 162 м 214, 732 м.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення постановлено у нарадчій кімнаті.

СУДДЯ О.С. Данилюк