справа № 1309/9120/12
УХВАЛА

19 травня 2025 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

за участю секретаря судового засідання Чайко А.В.

представників суб`єкта оскарження Семен І.Р., Матолича А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові клопотання представника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павлішевської Вікторії Вікторівни про закриття провадження в частині вимог за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бабини Юлії Василівни та державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника Юрія Романовича, боржник - ОСОБА_2 ,

встановив:

23.10.2024 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Залізничного районного суду м.Львова зі скаргою на дії/бездіяльність начальника Західного міжрегіонального управління Міністерстваюстиції Бабини Ю.В. та державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельника Ю.Р., в якій просив:

- визнати дії/бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) Мельника Ю.Р. (інших посадових осіб) щодо виконання доленосного рішення суду у справі №1309/9120/12 про забезпечення відновлення порушених прав стягувача щодо участі батька в спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах ВП №70201785 неправомірними. А з огляду на тривале і повне ігнорування зазначеними особами постанови Верховного Суду від 08.03.2023 року у справі №1309/9120/12 (провадження №61-4339 св 22), та постанови Львівського апеляційного суду від 19.09.2024 року у справі №1309/9120/12 (провадження №22-ц/811/674/24), такі їх дії можуть мати на меті умисне приховування недоліків в своїй роботі та ігнорування реальної потреби цільової підтримки дитини, яка вочевидь проявляла ознаки відчуження щодо одного з батьків;

- скасувати вимогу державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) Мельника Ю.Р. від 15.10.2024/В-12 №88528 щодо виконання доленосного рішення суду у справі №1309/9120/12 в межах ВП №70201785, як таку, що не відповідає своєчасному і повному вжиттю дієвих заходів щодо забезпечення відновлення порушених прав стягувача про забезпечення участі батька в спілкуванні з дитиною згідно постанови, що 08.03.2023 року виніс Верховний Суд у справі №1309/9120/12 (провадження № 61- 4339 св 22), а також постанови, що 19.09.2024 року виніс Львівський апеляційний суд у справі №1309/9120/12 (провадження № 22-ц/811/674/24);

- зобов?язати державного виконавця Мельника Юрія Романовича (іншу посадову особу) усунути вказані порушення його прав шляхом якнайшвидшого виконання рішення суду в межах ВП №70201785 із забезпеченням прав та законних інтересів учасників виконавчого провадження та з наданням пріоритету найкращим інтересам неповнолітньої дитини, яка, вочевидь, проявляє ознаки відчуження до одного з батьків та потребу цільової підтримки дитини;

- визнати бездіяльність Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі начальника Управління Бабини Ю.В. (іншої посадової особи) щодо контролю за виконанням покладених на підпорядкований підрозділ Управління завдань та вимог законодавства про виконавче провадження при виконанні рішення суду у справі №1309/9120/12 та в межах ВП №70201785 щодо долучення до вжиття належних заходів з розробки комплексної стратегії примусового виконання постанови, що 08.03.2023 року виніс Верховний Суд у справі №1309/9120/12 (провадження №61-4339 св 22), а також постанови, що 19.09.2024 року виніс Львівський апеляційний суд у справі № 1309/9120/12 (провадження № 22-ц/811/674/24);

- зобов?язати Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) в особі Начальника Управління Бабини Ю.В. (інших посадових осіб) вчинити всі необхідні дії для належного контролю за виконанням покладених на підпорядкований підрозділ Управління завдань та вимог законодавства про виконавче провадження при виконанні доленосного та значущого рішення у справі № 1309/9120/12, та з метою виправлення недоліків в роботі державних виконавців (інших посадових осіб) утворити виконавчу групу щодо реальної потреби цільової підтримки дитини, яка вочевидь, проявляла ознаки відчуження до одного з батьків;

- в повноті дослідити інші фактори 10 річного примусового виконання доленосного та значущого рішення у справі №1309/9120/12, та здійснити оцінку дотримання найкращих інтересів дитини, яка вочевидь, проявляє ознаки відчуження до одного з батьків та потребує цільової підтримки.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 07.05.2025 року дану скаргу прийнято до розгляду, який призначено на 19.05.2025 року.

12.05.2025 року Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції через свого представника Павлішевську В.В. подало суду клопотання про закриття провадження за скаргою в частині вимог до Управління, покликаючись в його обґрунтування на те, що Вихованок Р.С. вказав коло осіб, які беруть участь у розгляді скарги, без дотримання вимог ст.450 ЦПК України, а саме: зазначив, що відповідачем у поданій скарзі є Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, однак Управління не входить до кола осіб, чиї дії/бездіяльність можуть оскаржуватися в порядку статті 447 ЦПК України. Також вказує на те, що Управління як учасник спірних правовідносин підпорядковується Міністерству юстиції України і є його територіальним органом і його участь як суб`єкта владних повноважень свідчить про публічно-правовий характер таких правовідносин, тому вважає що розгляд спору, який за характером і суб`єктним складом правовідносин належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, неможливо здійснювати у порядку цивільного судочинства і застосуванню підлягають положення п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

В судовому засіданні 19.05.2025 року представники Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семен І.Р., Матолич А.М. вказане клопотання підтримали, покликаючись на мотиви такого, яке просили задовольнити.

Стягувач, боржник та державний виконавець, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доводи представників Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, дослідивши подане клопотання та перевіривши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що клопотання про закриття провадження за скаргою в частині вимог не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Під цивільною юрисдикцією розуміють компетенцію загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При цьому частиною 2 ст.447 ЦПК України регламентовано, що суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Статтею 447-1 ЦПК України передбачено право на звернення із скаргою до суду, а саме: що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Зі змісту скарги ОСОБА_1 і вимог такої вбачається, що дана скарга подана стягувачем у виконавчому провадженні № 70201785 з виконання рішення Залізничного районного суду м.Львова від 20.02.2013 року у справі №1309/9120/12 з підстав порушення його прав бездіяльністю при виконанні вказаного судового рішення, в тому числі зі сторони Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та заявлено відповідні вимоги до Управління.

За таких обставин суд не вбачає в цьому випадку ознак окремого публічно-правового спору, розгляд якого слід здійснювати за правилами адміністративного судочинства.

Також суд зауважує, що в порядку судового контролю за виконанням зазначеного рішення розглядався ряд скарг стягувача ОСОБА_1 в порядку судового контролю за виконанням рішення Залізничного районного суду м.Львова від 20.02.2013 року у справі №1309/9120/12, де суб`єктом оскарження було Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції.

Зокрема, у грудні 2021 року ОСОБА_1 звертався до Залізничного районного суду м.Львова зі скаргою на бездіяльність заступника начальника Сихівського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Рудницької М. О. та Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Постановою Верховного Суду від 08.03.2023 року у справі № 1309/9120/12 (пров. № 61-4339 св 22) вказану скаргу ОСОБА_1 задоволено частково тазобов`язано Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції вжити заходів щодо розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення суду у справі № 1309/9120/12 про контакт дитини з батьком.

Таким чином, в даному випадку Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, враховуючи заявлені до такого вимоги скарги ОСОБА_1 від 23.10.2024 року, входить до кола осіб, які беруть участь у розгляді скарги.

З огляду на наведене, суд відмовляє у задоволенні зазначеного клопотання Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закриття провадження за скаргою в частині вимог до Управління, оскільки наведені в клопотанні доводи, не є підставою для закриття провадження у справі на підставі вимог п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст.255, 258-261 ЦПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання представника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павлішевської Вікторії Вікторівни про закриття провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бабини Юлії Василівни та державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника Юрія Романовича, боржник - ОСОБА_2 ,в частині вимог до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції- відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Повний текст ухвали складено 23.05.2025 року.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний