Справа № 285/1036/25
провадження у справі №2/0285/886/25
20 травня 2025 року м. Звягель
Звягельський міськрайонний суду Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б., за участі секретаря судового засідання Павлюк Т.П., та осіб, які беруть участь у справі:
позивача: не прибув,
відповідача: не прибув,
розглянувши заочно у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в сумі 117 649 грн 29 коп., з яких заборгованість за договором позики в розмірі 112 300 грн., інфляційні нарахування в розмірі 2 133 грн. 70 коп., 3% річних в розмірі 331 грн. 38 коп., пеню за невиконання грошового зобов`язання у вигляді подвійної ставки НБУ в розмірі 2 884 грн. 21 коп., а також судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп., витрати на правову правничу допомогу в розмірі 50 000 грн.
В обґрунтування позову вимог ОСОБА_1 зазначає, що 11.11.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики у вигляді розписки, згідно якої позивач передав у позику відповідачу кошти в розмірі 112 300 грн., які відповідач зобов`язався повернути до 14.11.2024, однак в зазначений строк кошти не повернув. Оскільки ОСОБА_2 не виконав грошові зобов`язання, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 117 649 грн 29 коп., з яких заборгованість за договором позики в розмірі 112 300 грн., інфляційні нарахування в розмірі 2 133 грн. 70 коп., 3% річних в розмірі 331 грн. 38 коп., пеню за невиконання грошового зобов`язання у вигляді подвійної ставки НБУ в розмірі 2 884 грн. 21 коп.
Позивач в судове засідання не прибув, представник позивача подав заяву, у якій просив проводити розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги пітримав та просив задовольнити (а.с. 40).
Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав.
За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11.11.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики у вигляді розписки, згідно якої позивач передав у позику відповідачу кошти в розмірі 112 300 грн., які відповідач зобов`язався повернути до 14.11.2024, що підтверджується оригіналом розписки (а.с. 33) .
Відповідач у зазначений у розписці строк кошти не повернув.
Оскільки ОСОБА_2 не виконав грошові зобов`язання, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 117 649 грн 29 коп., з яких заборгованість за договором позики в розмірі 112 300 грн., інфляційні нарахування в розмірі 2 133 грн. 70 коп., 3% річних в розмірі 331 грн. 38 коп., пеня за невиконання грошового зобов`язання у вигляді подвійної ставки НБУ в розмірі 2 884 грн. 21 коп. (а.с. 12).
Відповідно з статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом статті 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
Договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Отже, досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суди для визначення факту укладення договору, його умов та його юридичної природи з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України повинні виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
Склавши розписку, відповідач підтвердив факт отримання ним у борг від позивача грошових коштів в розмірі 112 300 грн.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до змісту ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Як слідує із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес способами, передбаченими цим Кодексом та іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач не виконав умов договору позики, укладеного між сторонам, не повернув позивачу борг в обумовлений сторонами строк, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в позику.
Таким чином, невиконання відповідачем договірних зобов`язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в позику, а тому відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу, 3 % річних від простроченої суми, інфляційні нарахування та пеню за невиконання грошового зобов`язання у вигляді подвійної ставки НБУ.
Відповідач в судове засідання не прибув, будь яких доказів на спростування доводів позивача суду не надав.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому, підлягають до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У позові ОСОБА_1 просить також стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн, документальне підтвердження судових витрат позивач зобов`язався надати не пізніше п`яти днів після ухвалення судового рішення, тому суд відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу вирішить протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість за договором позики в сумі 117 649 гривень 29 копійок, з яких: заборгованість за договором позики 112 300,00 гривень, інфляційні витрати у розмірі - 2 133,70 гривень, 3 % річних у розмірі 331,38 гривень, подвійна облікова ставка НБУ у розмірі 2 884,21 гривень та судові витрати в розмірі 1 211 гривень 20 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішенні складено 28.05.2025.

Суддя Т. Б. Сташків