УХВАЛА

іменем України

22.05.2025

Справа № 2н-248/2009

Провадження № 4-с/331/12/2025

Суддя Олександрівського районного суду м.Запоріжжя Н.В.Фісун, розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії, бездіяльність органу примусового виконання,-

ВСТАНОВИВ:

До Олександрівського районного суду м.Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 на дії, бездіяльність органу примусового виконання, у якій просила визнати бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Арсенюк Оксани Валеріївни, що полягає у відмові у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування арешту на майно боржника та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень об`єктів нерухомого майна записів про арешт нерухомого майна - протиправною. Зобов`язати головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Арсенюк Оксану Валеріївну або іншу уповноважену особу відділу, скасувати арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , що був накладений постановою старшого державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Манькута Т.В. у виконавчому провадженні №21299306 з примусового виконання судового наказу №2н-248 виданого 07.10.2009 Шахтарським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 144537,02 грн. та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень об`єктів нерухомого майна запис про арешт нерухомого майна ОСОБА_1 №10237975 від 13.09.2010, внесеного на підставі постанови старшого державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Манькута Т.В. про відкриття виконавчого провадження, б/н, 09.09.2010.

Разом із скаргою заявниця подала клопотання про поновлення пропущеного строку на подання зазначеної скарги. Обгрунтовуючи вимоги клопотання тим, що лист №32167 від 07.03.2025 який відмовлено у знятті арешту на майно боржника представником скаржника ОСОБА_1 , адвокатом Кінах Яною Валеріївною отримано 19 березня 2025 року. В межах 10 - денного строку до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, адвокатом Кінах Я.В. подано скаргу на визнання дій державного виконавця протиправними та зобов`язання вчинити дії. Вказану скаргу було зареєстровано судом 24 березня 2025 року. Враховуючи, що від суду не надходило жодних ухвал чи повідомлень щодо розгляду справи, 15 квітня 2025 року адвокатом Кінах Я.В. до суду було подано додаткові пояснення по справі. 05 травня 2025 року до Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС адвоката Кінах Я.В. надійшла ухвала Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 26 березня 2025 року про залишення скарги без руху з підстав виявлення недоліків скарги. Вказаною ухвалою, зокрема зобов`язано надати копії скарги з доданими до неї документами у відповідності до кількості осіб у справі. Разом з тим, на виконання ухвали суду від 26 березня 2025 року, адвокатом Кінах Я.В. 09 травня 2025 року засобами поштового зв`язку до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надіслано скаргу на бездіяльність державного виконавця з примірниками в кількості згідно кількості учасників справи. Однак, 14 травня 2025 року до Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС адвоката Кінах Я.В. надійшла ухвала Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 14 травня 2025 року про повернення скарги адвоката Кінах Я.В. у зв`язку із тим, що у встановлений судом строк зазначені в ухвалі недоліки - не усунуті. Ухвала про повернення скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересована особа ПАТ «Сенс Банк» - не оскаржувалась з огляду на те, що наслідком скасування вказаної ухвали Запорізьким апеляційним судом стало б повернення скарги до суду першої інстанції для продовження розгляду. Разом з тим, повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги. Тому, представник ОСОБА_1 , адвокат Кінах Я.В. повторно звертається до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя із даною скаргою. Враховуючи, строк для подання скарги пропущений, прохає суд поновити його, оскільки вважають, що такий строк пропущений з поважних підстав.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Верховний Суд у постанові від 21.06.2022 року, винесеній по справі № 2610/16140/2012 зазначив, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

У постанові від 07.07.2022 по справі № 712/12377/17 Верховний Суд зазначив, що згідно з частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод. За загальним правилом строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, або відсутні докази поважності причин пропуску такого строку, скарга залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При зверненні до суду заявниця подала клопотання про поновлення строку для звернення зі скаргою, який, на її думку, був пропущений з поважних причин.

Поважними причинами можуть визнаватись лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Скаржниця не надала суду достовірних доказів причин та поважності пропуску встановленого строку на оскарження дій ДВС. За вказаних обставин суд критично відноситься до стверджень заявника про те що скаргу вже подавала до Олександрівського районного суду м.Запоріжжя 24.03.2025 року. Суд також критично відноситься до стверджень заявника про те, що Ухвалу суду від 14.05.2025 року про повернення скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересована особа ПАТ «Сенс Банк» - не оскаржувалась з огляду на те, що наслідком скасування вказаної ухвали Запорізьким апеляційним судом стало б повернення скарги до суду першої інстанції для продовження розгляду та повторно звернулись до суду, оскільки ОСОБА_1 не була позбавлена можливості оскаржити ухвалу суду про повернення заяви в апеляційному порядку.

Враховуючи вище викладене, а також той факт, що у заяві (клопотанні) не наведено поважних причин пропуску строку на подання скарги та не додано доказів на підтвердження такої причини, а вказані в заяві заявником причини не можна визнати поважними, тому у суду відсутні підстави для поновлення скаржнику строку звернення до суду із скаргою, відтак заява (клопотання) про поновлення строку на звернення до суду не підлягає задоволенню, а скарга підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 126, 447-449 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку для подання скарги на дії, бездіяльність органу примусового виконання.

Скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Кінах Яною Валеріївною на дії, бездіяльність органу примусового виконання - залишити без розгляду та повернути її заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 22.05.2025.

Суддя Н.В.Фісун