Справа № 946/3565/25
Провадження № 2-з/946/22/25
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

20 травня 2025 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Константинова В.І. про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И Л А:

1.Суть заяви та процедура

1.1. 14.05.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, військова частина № НОМЕР_1 , про позбавлення батьківських прав.

1.2. 14.05.2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Константинов В.І. звернувся із заявою про забезпечення позову, якою просить зобов`язати будь-якого командира військової частини № НОМЕР_1 (військового містечка № НОМЕР_2 ) не приймати та не підписувати наказ про переміщення в інші підрозділи та військові частини солдата ОСОБА_1 за межі м. Ізмаїла та Ізмаїльського району Одеської області.

Заява обґрунтована тим, що з лютого 2021 року мати малолітніх дітей ОСОБА_2 фактично припинила виконання батьківських обов`язків, не підтримує контакт з дітьми та не проживає разом із ними. Відтак, діти залишилися на вихованні батька ОСОБА_3 . На теперішній час батько мобілізований до лав Збройних Сил України, а діти проживають разом із бабусею по батьківській лінії. З огляду на запроваджений в Україні воєнний стан існує реальна загроза направлення батька на виконання бойових завдань у зоні активних бойових дій або на прифронтових територіях. Фактичне ухилення матері від виконання батьківських обов`язків та мобілізація батька створюють серйозний ризик того, що діти можуть залишитися без опікуна та будуть передані до дитячого будинку. Враховуючи похилий вік бабусі, існує ймовірність неможливості офіційного закріплення її опікунства над дітьми. Для належного розгляду цивільної справи та надання пояснень щодо всіх обставин, позивач повинен бути присутній особисто.

1.3. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2025 року заяву адвоката Константинова В.І. про забезпечення позову передано для розгляду судді Бальжик О.І.

ІІ. Оцінка та висновки суду

2.1. Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

2.2. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, і їх значення полягає в тому, що вони захищають законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

2.3. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 4 постанови Пленуму №9 Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

2.4. При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо: необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

2.5. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними для захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

2.6. Порядок переміщення військовослужбовців врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України №1153/2008 від 01.01.2025 року.

2.7. Згідно з п. 112 Розділу IV вказаного Положення, військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди. Це означає, що командування військової частини має право ухвалювати рішення про переведення військовослужбовців відповідно до потреб оборони держави.

2.8. Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть застосовуватися лише у випадках, коли їх невжиття може унеможливити або ускладнити виконання рішення суду. У даному випадку позивач аргументує необхідність обмеження переміщення військовослужбовця ризиком загибелі та можливим позбавленням дітей батьківського піклування. Однак ці обставини не є безпосередньо пов`язаними з предметом спору позбавленням батьківських прав, а отже вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, не відповідає позовним вимогам.

2.9. Питання позбавлення батьківських прав регулюється положеннями статті 164 Сімейного кодексу України, яка визначає вичерпний перелік підстав для такого рішення. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується лише у випадках умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків. У даному випадку позивач аргументує необхідність забезпечення позову ризиком загибелі батька, що не є підставою для позбавлення батьківських прав. Тому, застосування заходів забезпечення позову не є необхідним для розгляду справи по суті.

2.10. Відтак, приймаючи до уваги викладене, суддя приходить до висновку про те, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149, 150,153,157 ЦПК України, ст. 164 СК України, -

У Х В А Л И Л А:

1. Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Константинова В.І. про забезпечення позову, - залишити без задоволення.

2. Копію ухвали надіслати для відома представнику Константинову В.І.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя: О.І.Бальжик