УХВАЛА

27 травня 2025 року

м. Київ

справа № 754/14485/23

провадження № 61-13491ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка також підписана представником ОСОБА_3 , на рішення Деснянського районного суду міста Києва

від 20 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 01 травня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ),

про оголошення фізичної особи померлою,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована

особа - Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) (далі - Деснянський ВДРАЦС у місті Києві Центрального

МРУ Міністерства юстиції (місто Київ)), про оголошення ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлою.

Деснянський районний суд міста Києва рішенням від 20 лютого 2024 року

у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовив.

Київський апеляційний суд постановою від 01 травня 2024 року рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року залишив без змін.

26 вересня 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою, яка також підписана представником

ОСОБА_3 , на рішення Деснянського районного суду міста Києва

від 20 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 01 травня 2024 року.

Верховний Суд ухвалою від 15 жовтня 2024 року касаційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявникам надати обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження,

уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням конкретних обов`язкових підстав касаційного оскарження судових рішень, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, оформлений належним чином відповідний документ на підтвердження повноважень представника. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

16 жовтня 2024 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень забезпечено надання загального доступу до ухвали Верховного Суду

від 15 жовтня 2024 року.

21 жовтня 2024 року копію ухвали суду касаційної інстанції від 15 жовтня

2024 року направлено на адреси заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_1 ) як місце реєстрації та їх представника ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), які зазначені в касаційній скарзі, копію ухвали заявник ОСОБА_1 отримав 28 жовтня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучене до матеріалів касаційного провадження.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 зазначив номер засобу зв`язку (мобільний номер телефону), на який

25 листопада 2024 року було здійснено дзвінок з метою повідомлення про направлення йому та заявникам копії ухвали суду касаційної інстанції

від 15 жовтня 2024 року. У відповідь на дзвінок представник ОСОБА_3 повідомив, що заявник ОСОБА_1 є особою з інвалідністю, особисто представник ухвалу суду про залишення касаційної скарги без руху не отримував, а тому просив повторно направити на його адресу копію ухвали суду від 15 жовтня 2024 року.

27 листопада 2024 року копію ухвали суду касаційної інстанції від 15 жовтня 2024 року повторно направлено на адресу представника заявників

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ),

яку зазначено в касаційній скарзі.

Відповідно до даних автоматизованої системи документообігу суду

03 грудня 2024 року до Верховного Суду повернулося рекомендоване поштове відправлення № 489, в якому представнику заявників

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 було надіслано копію ухвали суду касаційної інстанції від 15 жовтня 2024 року.

Згідно з інформацією автоматизованої системи документообігу суду

25 грудня 2024 року до Верховного Суду повернулося рекомендоване поштове відправлення № 301, в якому повторно надіслано представнику заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 копію ухвали суду касаційної інстанції від 15 жовтня 2024 року, з довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд ухвалою від 30 грудня 2024 року продовжив строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявникам надати обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням конкретних обов`язкових підстав касаційного оскарження судових рішень, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, оформлений належним чином відповідний документ на підтвердження повноважень представника. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

30 грудня 2024 року копію ухвали суду касаційної інстанції від 30 грудня

2024 року направлено на адресу заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_1 )

та їх представника ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), які зазначені в касаційній скарзі, копію ухвали заявник ОСОБА_1 отримав 03 січня 2025 року та його представник ОСОБА_3 04 лютого 2025 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які долучені до матеріалів касаційного провадження.

31 грудня 2024 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень забезпечено надання загального доступу до ухвали Верховного Суду

від 30 грудня 2024 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 зазначив номер засобу зв`язку (мобільний номер телефону), на який

28 березня 2025року було здійснено дзвінок з метою повідомлення про направлення йому та заявникам копії ухвали суду касаційної інстанції

від 30 грудня 2024 року. У відповідь на дзвінок представник ОСОБА_3 повідомив про намір усунути недоліки касаційної скарги у найближчий час. Також зазначив, що адреса для листування є правильною.

Однак матеріали на усунення недоліків до Верховного Суду на час постановлення ухвали не дійшли.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги як неподаної особам, які її подали, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 27 червня

2017 року у справі «Лазаренко та інші проти України» (заява № 70329/12

та 5 інших заяв) зазначав, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі із апеляційною скаргою, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи.

Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

(далі - Конвенція) не можна тлумачити як таку, що встановлює певну форму обслуговування судової кореспонденції. Від національних органів влади також не вимагається забезпечення бездоганного функціонування поштової системи. Тим не менш, загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу. Невручення стороні належним чином судових документів може позбавити його або її можливості захищати себе у провадженні.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави

(частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

ЄСПЛ вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Заявники не виконали вимоги ухвал Верховного Суду від 15 жовтня

та від 30 грудня 2024 року, а саме на надали обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням конкретних обов`язкових підстав касаційного оскарження судових рішень, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, оформлений належним чином відповідний документ на підтвердження повноважень представника.

На час вирішення питання про прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка також підписана представником

Мельником І. І., на рішення Деснянського районного суду міста Києва

від 20 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 01 травня 2024 року будь-які заяви або клопотання від заявників засобами поштового / електронного зв`язку або через підсистему «Електронний суд»

не надходили, недоліки касаційної скарги, визначені в ухвалах Верховного Суду від 15 жовтня та від 30 грудня 2024 року, не усунено.

Оскільки заявники не виконали вимоги вказаних ухвал суду, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка також підписана представником Мельником І. І., на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 травня 2024 року має бути визнана неподаною та повернута заявникам.

ЄСПЛ у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, вказав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співрозмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права.

Тому повернення касаційної скарги не є порушенням прав заявників на доступ до суду за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка також підписана представником ОСОБА_3 , на рішення Деснянського районного суду міста Києва

від 20 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 01 травня 2024 року вважати неподаною та повернути заявникам.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особам, які подали касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська