Справа № 539/275/25
Провадження № 2/539/466/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Забари Ю. А.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Власової С. М.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 з 16 червня 2015 року є власником домоволодіння на АДРЕСА_1 , де проживає постійно зі своїм чоловіком ОСОБА_3 . Під час примусового виконання заочного рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 квітня 2021 року у справі № 539/227/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 (матері ОСОБА_2 ) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, у ОСОБА_2 виник з ОСОБА_1 конфлікт. Так, 30 березня 2023 року близько 09.20 год ОСОБА_2 , перебуваючи на вулиці Остапа Вишні у місті Лубнах Полтавської області, під час проведення виконавчих дій у присутності державного виконавця та співробітників поліції почала ображати Камарду С. Г., висловлювала погрози. Після цього відповідач забігла до належного позивачу домогосподарства за вказаною адресою, смикнувши з великим зусиллям рукою за ручку вхідного дверного замка у будинку, вирвала її, пошкодивши замок, зробила його не придатним до подальшого використання. Зайшовши до будинку позивача, ОСОБА_2 на кухні із полиць та столів руками позгортала на підлогу посуд, який від падіння розбився. Крім того, під час вказаних протиправних дій ОСОБА_2 умисно кинула на підлогу телевізор Haier HS-2190 НТ-3768 із приставкою ТУ2, чайник електричний Scarlett SC-1227, самовар електричний із харчової нержавіючої сталі, блендер DEK-3025, топтала ці речі ногами, привівши їх до стану, в якому неможливе їх подальше використання за призначенням.

За фактом зазначених протиправних дій ОСОБА_1 звернулась із заявою до правоохоронних органів, тому Лубенським РВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000122 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 162 Кримінального кодексу України (далі КК України). За результатами досудового розслідування постановою дізнавача Лубенського ВРП ГУНП в Полтавській області від 29 травня 2023 року кримінальне провадження було закрите на підставі пункту 2 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, матеріали направлено для вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

28 червця 2023 року співробітниками Лубенського РВП ГУНІІ в Полтавській області відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 787778 за вчинення нею правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), тобто за погрози і образи в адресу позивача та адресу працівників виконавчої служби, а також знищення кухонного посуду та техніки. Зазначений протокол про адміністративне правопорушення разом із доданими матеріалами був направлений на розгляд до суду.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 липня 2023 року у справі № 539/3007/23, яка набрала законної сили, розглянуто матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП, визнано її винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 30 березня 2023 року повністю знищила, тобто привела у стан, непридатний для подальшого використання, належне позивачу майно, а саме: телевізор Haier HS-2190 НТ-3768, придбаний у 2006 році; приставку ТУ2 із антеною, придбана у 2022 році; чайник електричний Scarlett SC-1227, придбаний у 2018 році; самовар електричний із харчової нержавіючої сталі, об`ємом 3 л, придбаний у 2020 році; цукерницю, ємністю 0,65 мл, придбана у 2021 році; оселедочниці керамічні 2 шт., придбані у 2016 році; тарілки персональні 5 шт., керамічні, придбані у 2016 році; полумиски керамічні 3 шт., придбані у 2020 році; тарілки глибокі 5 шт., керамічні, придбані у 2017 році; тарілки середні 4 шт., керамічні, придбані у 2015 році; салатниці великі скляні 2 шт., ємністю 1,75 мл, придбані у 2020 році; салатниці великі керамічні 3 шт., ємністю 2 л, придбані у 2021 році; салатниці середні керамічні 3 шт., ємністю 0,75 мл, придбані у 2018 році; салатниці маленькі скляні 2 шт., придбані у 2017 році; салатниці скляні на ніжці 3 шт., придбані у 2018 році; глечик керамічний 1,2 л, придбаний у 2019 році; глечик скляний із кришкою 1,5 л, придбаний у 2018 році; блендер DEK-3025, придбаний у 2016 році; чайний сервіз керамічний на 6 персон придбаний у 1990 році; піалки матові 3 шт., ємністю по 0,3 л, придбані у 2020 році; заварний чайник керамічний, придбаний у 2015 році; заварний чайник керамічний, придбаний у 2019 році; скляний заварний чайник, ємністю 0,75 л, придбаний у 2019 році; скляний набір ємностей із пластиковими кришками в кількості 5 предметів, придбаний у 2020 році; чарки скляні 6 шт., об`ємом 100 мл, придбані у 2014 році; чарки грановані 100 г скляні 2 шт., придбані у 2009 році; скляний келих на ніжці 250 г, придбаний у 2019 році; чашки керамічні 3 шт., ємністю 0,5 л, придбані у 2018 році; чашки кавові 2 шт. керамічні, придбані у 2017 році; врізний замок дверний із ручкою, придбаний та встановлений у 2023 році.

З метою встановлення ринкової вартості знищених ОСОБА_2 речей з урахуванням відсотку їх зносу, позивач звернулася із заявою до судового експерта. Відповідно до висновку експерта від 19 вересня 2024 року № 3139, за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, ринкова вартість перелічених речей з урахуванням відсотку зносу на час проведення експертного дослідження складає 7 884 грн.

Внаслідок протиправних дій відповідача позивачу завдано моральної шкоди, оскільки сам по собі факт проникнення сторонньої особи на територію домоволодіння є стресовою ситуацією. Позивач вказувала, що посилювали її душевні страждання обставини, при яких відповідач вчинила правопорушення, пошкодивши майно, проведення виконавчих дій за рішенням суду, в присутності виконавців та правоохоронних органів. Проникнення відповідача в приміщення житлового будинку позивача та умисне знищення майна тягне моральні страждання, що є природнім, оскільки будь-яка особа у такій ситуації зазнає моральної шкоди, що виражається у душевних стражданнях, яких особа зазнає в зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Крім того, моральні страждання позивача посилювались усвідомленням того, що під час вчинення протиправних дій відповідачем у будинку знаходився її чоловік, який є лежачим хворим, та у разі вчинення протиправних дій відносно нього, не зміг би себе самостійно захистити.

Після вчинення ОСОБА_2 протиправних дій, позивач так і не усунула всі пов`язані з цим інцидентом наслідки, не повернулася до нормального життя, яке у неї було до цього, хоча минув вже досить тривалий час. Вчинення протиправних дій з боку ОСОБА_2 має прямий причинно-наслідковий зв`язок із спричиненням позивачу моральної шкоди, що є умовою для компенсації моральної шкоди. ОСОБА_1 оцінила моральну шкоду у 50 000 грн.

Позивач також повідомила та стверджувала, що попередній розрахунок судових витрат, які вона понесла та очікує понести, складає 1 211,20 грн витрати на оплату судового збору, 4 000 грн витрат на правничу допомогу, 10 000 грн на залучення експерта та проведенням експертизи.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду за знищене майно у розмірі 7 884 грн, моральну шкоду 50 000 грн, судові витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи, 10 000 грн, витрати на правничу допомогу та судовий збір.

ОСОБА_2 подала до суду відзив, в якому вказувала, що проти позову заперечує, оскільки вважає його необґрунтованим та недоведеним, просила відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 . Матеріальна шкода, заявлена позивачем у розмірі 7 884 грн, є необґрунтованою та не підтверджується належними доказами.

Відповідач вказувала, що подія, яка стала підставою для подання позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відбулася 30 березня 2023 року, що підтверджується відповідними доказами доданими позивачем до позовної заяви. Протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02 травня 2023 року за заявою ОСОБА_1 , на підставі якої відкрито кримінальне провадження № 0000122, складено більше ніж через місяць після події. В графі 2 протоколу, там де повинна вказуватись вартість матеріальної шкоди завданої протиправними діями, перелік майна та сума цього майна, стоїть прочерк. Тобто немає ні переліку майна, ні суми, на яку завдано шкоди. У протоколі допиту потерпілого від 05 травня 2023 року ОСОБА_1 вказала, що, зайшовши до будинку, вона помітила, що ОСОБА_2 побила кухонний посуд (не деталізовано, який саме і в якій кількості), електрочайник, приставку ТВ та пошкодила міксер. Протокол огляду місця події був складений працівниками поліції 26 травня 2023 року, майже через 2 місяці після події 30 березня 2023 року. У протоколі огляду потерпіла ОСОБА_1 також вказала, що ОСОБА_2 забігла до прибудови будинку та, знаходячись у ній, побила посуд (не деталізовано, який саме і в якій кількості) та чайник, міксер, пошкодила ТВ приставку з антеною до телевізора. До протоколу огляду додано фото № 5, на якому зображено уламки якогось посуду, з яких неможливо зрозуміти, який це був посуд і в якій кількості, деталізованого опису знову немає. На фото № 6 зображено телевізор без слідів ушкодження з написом нижче під фото «Телевізор який пошкодила ОСОБА_2 ». Але, ні в протоколі огляду від 26 травня 2023 року, ні в поясненнях потерпілої у протоколі допиту потерпілого від 05 травня 2023 року про пошкоджений телевізор потерпіла нічого не вказує, у цих протоколах вказано тільки про пошкодження приставки ТВ з антеною до телевізора.

ОСОБА_2 у відзиві зазначила, що у матеріалах справи як додаток до позовної заяви додано копію протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30 березня 2023 року, в якому немає детального опису пошкодженого майна та суми матеріальної шкоди. У цьому протоколі викладено зміст заяви ОСОБА_1 , в якій вказано, що ОСОБА_2 зайшла у будинок заявниці у присутності працівників поліції та почала бити посуд (не деталізовано), розбила електрочайник та інше. У пункті 2 цього протоколу вказано що розмір матеріальної шкоди, завданої протиправними діями, встановлюється (ні переліку майна, ні вартості майна не вказано). У постанові про закриття кримінального провадження від 29 травня 2023 року, винесеної за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000122 від 02 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 162 КК України, яка є додатком до позовної заяви, вказано, що в ході досудового розслідування встановлено, що, підійшови до будинку, працівники поліції помітили, що у дерев`яній прибудові будинку знаходиться ОСОБА_2 , яка б`є посуд та в руках тримає телевізор з метою розбиття його. Після чого працівники поліції вивели з території домогосподарства ОСОБА_2 , зайшовши до будинку ОСОБА_1 помітила, що ОСОБА_2 побила кухонний посуд (не деталізовано який і в якій кількості) та електрочайник, приставку ТВ-2 та пошкодила міксер. Отже, в жодному з вказаних документів не зафіксовано перелік пошкодженого майна чи його вартість.

Відповідач у відзиві стверджувала, що поняття кухонний посуд є «розмитим» і може відноситись як до двох, трьох предметів, так і до будь-якої іншої кількості. Щодо заявленого пошкодженого телевізора, то в жодному документі не вказано, що ОСОБА_2 його пошкодила чи побила, у постанові про закриття кримінального провадження від 29 травня 2023 року тільки вказано, що вона тримала його в руках. Потерпіла ОСОБА_1 у всіх зазначених документах вказує тільки про пошкодження приставки ТВ-2 з антеною. Проте у перелік майна, яке пошкодила ОСОБА_2 , позивач включає також і телевізор та визначає його вартість згідно з експертним висновком для відшкодування. Крім цього, до переліку пошкодженого майна включено електричний самовар та врізний дверний замок з ручкою, які ніби то також пошкодила ОСОБА_2 , але про які раніше, протягом майже 2-х років з моменту події (30 березня 2023 року) потерпіла ніде не заявляла. Що стосується всього кухонного посуду, який позивач включила у перелік пошкодженого та знищеного майна, то цей перелік не підтверджений позивачем жодними доказами, тому не може бути прийнятий судом як заздалегідь доведений факт, а повинен бути підтверджений належними доказами. Цей перелік складено позивачем майже через 2 роки після події 30 березня 2023 року і не може бути достовірним. З усього переліченого позивачем майна, за яке вона вимагає від відповідача відшкодування матеріальної шкоди, належними доказами підтверджено тільки пошкодження електрочайника, приставки ТВ-2 з антеною та міксера.

ОСОБА_2 також вважала, що в заявленому позові позивачем не доведено заявлений розмір матеріальної шкоди (реальні збитки). Відповідач заперечувала проти стягнення заявленої позивачем моральної шкоди. Моральні страждання, про які заявила ОСОБА_1 , не підтверджені жодними доказами. Медичні виписки позивачки та її чоловіка, які додані до позовної заяви датовані 2017 роком, 2020 роком, лютим 2023 року, тобто ще до дати події 30 березня 2023 року. Виписка із медичної карти від 06 листопада 2023 року не знаходиться у причинному зв`язку з подією 30 березня 2023 року. Для підтвердження наявності моральної шкоди та підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та негативними наслідками для позивача у вигляді моральної шкоди позивачеві недостатньо заявити у позовній заяві, що він пережив або переживає моральні страждання. Цей факт має бути доведений усіма допустимими засобами доказування (показаннями свідків, довідками із медичних закладів, іншими письмовими доказами). Адже зміну психологічного стану позивача у зв`язку з негативними емоційно-вольовими переживаннями можна довести тільки шляхом порівняння стану позивача до події, яка спричинила переживання, та після такої події. Всі вказані факти свідчать про недоведеність позивачем заявленого розміру матеріальної шкоди та наявності моральної шкоди.

У відповіді на відзив зазначено, що відповідач не заперечує той факт, що вона протиправно проникла до будинку позивача, де знищила, тобто привела у стан, непридатний до подальшого цільового використання, кухонний посуд, у тому числі електрочайник, приставку ТВ-2 з антеною, міксер (швидше за все мався на увазі блендер, бо міксера в позові не було зазначено) та тримала в руках телевізор, коли до приміщення зайшли співробітники поліції. Відповідач не визнає лише кількості знищеного посуду із переліку, який зазначено у позовній заяві та заявленої моральної шкоди. Обставини, при яких ОСОБА_2 знищила майно позивача стались 30 березня 2023 року під час проведення виконавчих дій за рішенням суду на подвір`ї матері відповідача, яке знаходиться по сусідству із подвір`ям позивача. Під час проведення зазначених виконавчих дій була присутня ОСОБА_2 та поводилась агресивно, про що свідчить залучення виконавцем співробітників поліції, які також були присутні. Коли ОСОБА_1 виявила, що під час здійснення виконавчих дій відповідач зайшла до неї на подвір`я, то одразу покликала присутніх співробітників поліції. Зайшовши на власне подвір`я з працівниками поліції, позивач побачила, що ОСОБА_2 зламала ручку дверного замка на вхідних дверях до будинку, зайшла до кухні, приміщення якої знаходиться одразу за вхідними дверима будинку, та позгортала із столів та полиць на підлогу кухонний посуд та електроприлади. При цьому відповідач топтала ці речі ногами. Коли вже до будинку підійшла позивач із співробітниками поліції, ОСОБА_2 , взявши у руки телевізор, кинула його на підлогу. Саме після цього поліцейські вивели її із господарства позивача.

ОСОБА_1 вказувала, що вона 30 березня 2023 року повідомила у поліцію про зазначені протиправні дії відносно неї з боку ОСОБА_2 і присутні на місці пригоди співробітники поліції склали протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення, копію якого долучено до позовної заяви. Співробітники поліції також відібрали пояснення від позивача та державного виконавця Матвієнка А. В., який був присутній при описаних подіях. ОСОБА_2 також надала свої пояснення співробітникам поліції, у яких не заперечувала щодо того, що зайшла до у будинок позивача та «перевертала при цьому речі». Позивач 02 травня 2023 року, не дочекавшись повідомлення від правоохоронців на першу заяву, повторно звернулася із заявою до Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області з приводу описаних подій щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення. Зазначену заяву прийнято до розгляду, про що свідчить відповідний протокол від 02 травня 2023 року, копію якого додано до позовної заяви. За результатами повторного звернення до органів поліції відомості за вказаним фактом були внесені до ЄРДР за №0000122 із правовою кваліфікацією за частиною першою статті 162 КК України, оскільки ОСОБА_2 незаконно проникла до помешкання позивача. До матеріалів цього кримінального провадження приєднано матеріали першого звернення з цього ж приводу. Під час проведення досудового розслідування допитано ОСОБА_1 як потерпілу та проведено огляд місця пригоди помешкання позивача, співробітникам поліції було надано для огляду рештки побитого посуду та приладів, які збережено і до цього часу.

За результатами розслідування вказаного кримінального провадження органом досудового розслідування прийнято рішення про закриття кримінального провадження, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП. Адміністративний матеріал щодо ОСОБА_2 направлено на розгляд до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області. Постановою суду від 24 липня 2023 року у справі № 539/3007/23 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні вказаного правопорушення. Побиті прилади та посуд ОСОБА_1 зберігала увесь час та надавала для огляду співробітникам поліції, сподіваючись за їх участю скласти перелік знищеного майна. Дізнавшись, що кримінальне провадження № 0000122 закрите і ОСОБА_2 притягається до адміністративної відповідальності, позивач вирішила самостійно звернутися до суду в цивільному порядку для відшкодування заподіяної шкоди, склавши детальний перелік знищених ОСОБА_2 речей. Враховуючи, що відповідачем побито досить велику кількість посуду, серед різних уламків визначення точної кількості речей зайняло досить тривалий час. Той факт, що позивач доглядає за хворим лежачим чоловіком та займається громадською діяльністю, також певним чином сповільнював складання детального переліку знищених речей. Склавши повний перелік знищеного, позивач звернулась до експерта, щоб оцінити заподіяний протиправними діями відповідачки збиток та отримавши висновок експерта про вартість знищених речей, після чого звернулась із даним позовом. Твердження відповідача, що позивач, з метою завищення суми завданих збитків, не одразу звернулась до правоохоронних органів із заявою про вчинення ОСОБА_2 протиправних дій та ненадання одразу після протиправних дій детального списку знищеного майна, є необґрунтованим і спростовується наведеними фактами та поданими доказами. Поряд з цим, стороною відповідача не надано жодних доказів на підтвердження тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх заперечень стосовно заявленого розміру матеріальної та моральної шкоди. На підтвердження кількості та переліку знищених речей, позивач додала їх фотознімки, зроблені як одразу після вчинення ОСОБА_2 протиправних дій, так і на даний час.

Щодо моральної шкоди, то позивач вказувала, що сам факт протиправних дій, вчинених ОСОБА_2 , а саме: проникнення до житла та знищення належного потерпілій майна, відповідачем не заперечується, нею лише оспорюється розмір заподіяних матеріальних збитків. Враховуючи, що покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи, наданими доказами повністю доводиться факт заподіяння позивачу саме відповідачем моральної шкоди. Розмір заподіяної позивачу відповідачем моральної шкоди обґрунтовується тим, що проникнення сторонньої особи на територію домогосподарства є стресовою ситуацією, не говорячи вже про знищення майна та навмисного вчинення безладу у будинку позивача. Будь-яка особа у такій ситуації зазнає моральної шкоди, що виражається у душевних стражданнях у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Крім того, моральні страждання ОСОБА_1 посилювались усвідомленням того, що під час вчинення протиправних дій відповідачем у будинку знаходився її чоловік, який є лежачим хворим, та у разі вчинення протиправних дій відносно нього, не зміг би себе самостійно захистити. На підтвердження стану здоров`я чоловіка позивача надано суду одночасно із позовною заявою копії його медичних документів. Після вчинення ОСОБА_2 протиправних дій моральні страждання позивача тривали через необхідність постійного періодичного звернення до правоохоронних органів з цього приводу. Протиправними діями ОСОБА_2 був порушений звичний уклад життя ОСОБА_1 , яка так і не усунула всі пов`язані з цим інцидентом наслідки, не повернулася до нормального життя, яке у неї було до цього, хоча минув вже досить тривалий час. Посилювала моральні страждання позивача поведінка ОСОБА_2 після заподіяння шкоди, якою остання демонструвала свою безкарність, ігноруючи неодноразові виклики до органів поліції та до суду. Вчинення протиправних дій з боку ОСОБА_2 , її відношення до свого вчинку та поведінка після вчинення правопорушення має прямий причинно-наслідковий зв`язок із спричиненням позивачу заявленої моральної шкоди, що є умовою для її компенсації шляхом стягнення.

У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити заявлені у справі вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Звернув увагу на подані до суду докази та висновки експертизи.

Позивач у судовому засіданні вказувала, що відповідач прокралася у її будинок на АДРЕСА_1 та пошкодила майно, проте не відшкодувала завдану шкоду, за два роки не попросила пробачення. ОСОБА_1 вказувала, що вона є інвалідом та має на утриманні непрацездатного (лежачого) чоловіка.

Представник відповідача у судовому засіданні вказувала, що позивачем не доведено заявлені у справі вимоги. Звернула увагу, що у складених працівниками правоохоронних органів документах не зазначено вартість завданої шкоди у відповідних графах та не зазначено переліку пошкодженого майна. ОСОБА_1 у протоколі допиту також не деталізувала перелік пошкодженого майна. Протокол огляду місця події був складений через два місяці після виникнення спірних правовідносин. Адвокат Власова С. М. вказувала, що матеріалами справи не доведено пошкодження відповідачем телевізора, самовара, замка від вхідних дверей, а також посуду (не зрозуміло, який саме посуд було пошкоджено). Зазначила, що відповідач визнає пошкодження електрочайника, міксера і приставки ТВ, а також вартість цього майна, про що зазначено у висновку експерта. Представник відповідача у судовому засіданні вказувала, що ОСОБА_2 не заперечує факт вичиненого правопорушення. Відповідач понесла адміністративну відповідальність.

Відповідач у судовому засіданні вказувала, що подія 30 березня 2023 року сталася внаслідок стресу, зазначила, що була в неадекватному стані, хвилювалася, не розуміла значення своїх дій. Звернула увагу, що вона та її матір періодично лікуються у стаціонарі, а у 2018 році їй ( ОСОБА_2 ) зробили операцію. На запитання суду відповідач пояснила, що відсутній висновок експерта чи інші докази, які підтверджують, що на час виникнення спірних правовідносин вона ( ОСОБА_2 ) не розуміла значення своїх дій або не могла ними керувати. ОСОБА_2 вказувала, що стресова ситуація виникла внаслідок виконання судового рішення в іншій справі про демонтаж (зрізання) ялини. Стверджувала, що державний виконавець безпідставно не звернув увагу на обстановку під час виконання рішення суду (хвору матір відповідача, телефонні дзвінки відповідача до керівництва виконавчої служби, намагання самостійно виконати судове рішення, подану заяву про самостійне виконання рішення суду тощо). На запитання суду відповідач пояснила, що у неї майже два роки (1 рік та 10 місяців) не було можливості виконати судове рішення в частині видалення дерева, оскільки були відсутні кошти та були інші обставини. Відповідач вказувала, що лише один раз 30 березня 2023 року ходила в будинок позивача та била посуд. ОСОБА_2 стверджувала, що вона не ламала замок вхідних дверей будинку, який належить позивачу. Відповідач стверджувала, що вона забігла в будинок, побила посуд при відкритих дверях, тоді прийшли працівники поліції.

Рух справи

20 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 січня 2025 року справу № 539/275/25 передано судді Пилипчуку М. М.

На виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд 20 січня 2025 року звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

У відповіді, яка надійшла до суду 21 січня 2025 року з Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вказано, що ОСОБА_2 зареєстрована у будинку АДРЕСА_2 .

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 24 лютого 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив.

ОСОБА_2 21 лютого 2025 року подала до суду заяву, в який просила перенести розгляд справи, призначений на 24 лютого 2025 року, у зв`язку з перебуванням у лікарні на лікуванні. До вказаної заяви додано довідку з медичного закладу. У судовому засіданні 24 лютого 2025 року задоволено вказану заяву, розгляд справи відкладено на 11 березня 2025 року.

ОСОБА_2 10 березня 2025 року подала до суду відзив на позовну заяву разом із клопотанням про поновлення строку для подання відзиву на позов.

ОСОБА_1 через адвоката Забару Ю. А. 10 березня 2025 року подала до суду заяву про виклик свідка державного виконавця ОСОБА_5

ОСОБА_1 через адвоката Забару Ю. А. 11 березня 2025 року подала до суду заяву про виклик свідків працівників поліції Крата А. А. та ОСОБА_6 .

Представник позивача адвокат Забара Ю. А. 11 березня 2025 року подав до суду заяву, в якій просив відкласти судове засідання, призначене на 11 березня 2025 року, на іншу дату, оскільки він лише 11 березня 2025 року отримав відзив, а позивач не отримав. Вказував, що йому необхідний час для ознайомлення з відзивом, узгодження позиції з позивачем, ознайомлення з матеріалами справи та підготування відповіді на відзив. У судовому засіданні 11 березня 2025 року задоволено вказану заяву, розгляд справи відкладено на 09 квітня 2025 року.

До суду 17 березня 2025 року надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив.

Представник позивача адвокат Забара Ю. А. 07 квітня 2025 року подав до суду заяву по виклик як свідка ОСОБА_1

ОСОБА_2 08 квітня 2025 року подала до суду заяву про долучення доказів.

У судовому засіданні 09 квітня 2025 року відкладено розгляд справи на 01 травня 2025 року для виклику як свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 .

Представник позивача 25 квітня 2025 року подав до суду розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У судовому засіданні 01 травня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи для виклику в судове засідання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , розгляд справи відкладено на 21 травня 2025 року.

У судовому засіданні 21 травня 2025 року за заявою представника позивача клопотання про допит свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 залишено без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 26 травня 2025 року.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями на АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 20 квітня 2023 року № 329750852, договором дарування від 16 червня 2015 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21 липня 2008 року.

Заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 квітня 2021 року у справі № 539/227/21, яке набрало законної сили, зобов`язано ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою на АДРЕСА_1 , користувачем якої є ОСОБА_1 , шляхом видалення дерева сосни, що розташована на території домоволодіння відповідача ( ОСОБА_4 ) на відстані 1,2 м від межі земельної ділянки позивача; зобов`язано ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою на АДРЕСА_1 , користувачем якої є ОСОБА_1 , шляхом переносу тимчасового сараю-навісу вглиб земельної ділянки відповідача ( ОСОБА_4 ), але не менше ніж на 1 м від найбільш виступаючої конструкції сараю-навісу до межі та обладнання даху тимчасового сараю-навісу системою водовідведення від земельної ділянки позивача ( ОСОБА_1 ); зобов`язано ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою на АДРЕСА_1 , користувачем якої є ОСОБА_1 , шляхом переносу літнього душу в глиб земельної ділянки відповідача ( ОСОБА_4 ), але не менше ніж на 1 м від найбільш виступаючої конструкції літнього душу до межі та обладнання даху літнього душу системою водовідведення від земельної ділянки позивача.

Повідомленням про час та місце проведення виконавчих дій від 15 березня 2023 року № 17-16/10059 державний виконавець Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Матвієнко А. В. повідомив ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , що проведення виконавчих дій з виконання виконавчого листа № 539/227/21 від 26 червня 2021 року, виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, відбудеться 30 березня 2023 року о 09.00 год на вулиці Остапа Вишні, 23 у місті Лубнах Полтавської області.

Відповідно до акта державного виконавця від 30 березня 2023 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 539/227/21, виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, 30 березня 2023 року усунуто перешкоди у користуванні земельною ділянкою на АДРЕСА_1 , користувачем якої є ОСОБА_1 , шляхом видалення дерева, що розташоване на території домоволодіння відповідача на відстані 1,2 м від межі земельної ділянки позивача.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 22 квітня 2020 року серії 12ААБ № 705213 ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи.

У довідці відділу обслуговування громадян № 9 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27 вересня 2022 року зазначено, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку як інвалід третьої групи загального захворювання та одержує пенсію по інвалідності.

Згідно з випискою з медичної картки хворого від 06 листопада 2023 року ОСОБА_1 30 жовтня 2023 року направлена на денний стаціонар, виписана 06 листопада 2023 року.

Відповідно до виписки з медичної картки хворого від 11 лютого 2020 року ОСОБА_1 з 03 лютого 2020 року до 11 лютого 2020 року перебувала на лікуванні у стаціонарі.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 28 грудня 2007 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 28 грудня 2007 року серії НОМЕР_1 .

Згідно з випискою з медичної картки хворого від 08 лютого 2023 року ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні з 01 лютого 2023 року до 08 лютого 2023 року.

Відповідно до виписки з медичної картки хворого від 15 вересня 2017 року ОСОБА_3 з 28 серпня 2017 року до 15 вересня 2017 року перебував на лікуванні у стаціонарі.

За змістом протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 30 березня 2023 року ОСОБА_1 повідомила працівнику поліції, що 30 березня 2023 року близько 09.00 год вона звернулася до поліції, оскільки сусідка ОСОБА_2 , яке проживає на АДРЕСА_1 , почала перешкоджати працівникам виконавчої служби виконувати рішення суду щодо спилу дерева та в присутності працівників поліції зайшла до будинку заявниці ( ОСОБА_1 ), почала бити посуд, розбила електрочайник та інше. У графі 2 (щодо розміру матеріальної шкоди) зазначено «встановлюється».

У поданих до правоохоронних органів поясненнях від 30 березня 2023 року ОСОБА_1 зазначила, що 30 березня 2023 року близько 09.00 год на АДРЕСА_1 у неї виник конфлікт з ОСОБА_2 на фоні сусідських відносин та особистих непорозумінь з приводу спірної деревини (ялини), по якій прийнято судове рішення про спил, та в присутності державних виконавців проводився спил. ОСОБА_2 конфліктувала з працівниками виконавчої служби та робітниками, які проводили спил, а саме тягала страхову мотузку та наражала робітників на небезпеку, тому були викликані працівники поліції. По приїду поліції ОСОБА_2 продовжувала конфліктувати та з невідомих причин, без дозволу, шляхом вільного доступу, зайшла до будинку позивача, зачинившись на замок, почала бити посуд, тому ОСОБА_1 покликала працівників поліції на допомогу. Розбивши посуд, ОСОБА_2 схопила телевізор, який знаходився на навісний шафі, та, тягнувши його, звалила саму навісну шафу, яка впала на працівника поліції, який в цей час зайшов до будинку. Працівники поліції оділи на ОСОБА_2 кайданки, остання чинила опір та кричала.

ОСОБА_8 (син позивача) у поданих до правоохоронних органів поясненнях від 30 березня 2023 року вказував, що 30 березня 2023 року близько 09.00 год на АДРЕСА_1 у ОСОБА_1 виник конфлікт з ОСОБА_2 на фоні сусідських відносин та особистих непорозумінь з приводу спірної деревини (ялини), по якій прийнято судове рішення про спил, та в присутності державних виконавців проводився спил. ОСОБА_2 конфліктувала з працівниками виконавчої служби та робітниками, які проводили спил, а сама тягала страхову мотузку та наражала робітників на небезпеку, тому викликали працівників поліції. По приїзду поліції ОСОБА_2 продовжувала конфліктувати та з невідомих причин, без дозволу, шляхом вільного доступу, зайшла до будинку, зачинившись на замок, почала бити посуд, електроприлади, внаслідок чого звалила навісну шафу на працівників поліції, які в цей час зайшли до будинку матері. Працівники поліції оділи на ОСОБА_2 кайданки, остання чинила опір та кричала.

За змістом пояснень ОСОБА_5 (державного виконавця) від 30 березня 2023 року, які подані до правоохоронних органів, на АДРЕСА_1 проводилися виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа № 539/227/21, виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області. Входження на територію домоволодіння здійснювалося на підставі ухвали від 25 січня 2023 року № 539/227/21, виданою Лубенським міськрайонним судом Полтавської області. Під час проведення виконавчих дій ОСОБА_2 , що представилася дочкою ОСОБА_4 (боржника за виконавчим документом), перешкоджала виконанню судового рішення.

Відповідно до рапорту від 30 березня 2023 року, складеного інспектором СРПЛ Лубенського РВП ГУНП у Полтавській області, 30 березня 2023 року близько 09.20 год надійшло повідомлення про сварку між сусідами на АДРЕСА_1 . Сусідка ОСОБА_2 конфліктує через дерево, яке працівники виконавчої служби спилюють на виконання рішення суду. Прибувши на місце, дана інформація підтвердилась та під час прийняття письмових матеріалів, письмової заяви та пояснень, стало відомо, що сусідка ОСОБА_2 шляхом вільного доступу зайшла до будинку заявниці ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 та почала трощити речі, бити посуд, вчиняти протиправні дії. Зайшовши на подвір`я та підійшовши до будинку було виявлено ОСОБА_2 , яка продовжувала бити речі, при цьому схопила телевізор. На зауваження припинити протиправні дії, ОСОБА_2 не реагувала, тягнула телевізор, звалила навісну шафу на працівника поліції, який зайшов до будинку. До ОСОБА_2 застосовано фізичну силу та спецзасіб кайданки, доставлено її до медичного закладу.

У витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29 травня 2023 року зазначено, що 02 травня 2023 року зареєстровано кримінальне провадження № 0000122; правова кваліфікація кримінального правопорушення частина перша статті 162 КК України; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 30 березня 2023 року приблизно о 09.20 год ОСОБА_2 незаконно проникла до будинку, що розташований на АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 ; наслідок розслідування кримінального правопорушенням закрито 29 травня 2023 року на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України.

Згідно з протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02 травня 2023 року ОСОБА_1 повідомила дізнавачу, що вона проживає на АДРЕСА_1 протягом тривалого проміжку часу разом із своїм чоловіком ОСОБА_3 Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 25 січня 2023 року постановив ухвалу у справі № 539/227/21 (провадження № 6/539/5/2023) про надання дозволу працівникам виконавчої служби на примусове проникнення та територію домоволодіння на АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , з метою проведення виконавчих дій, а саме видалення дерева « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Працівники державної виконавчої служби 30 березня 2023 року приблизно о 09.00 год прибули до домогосподарства на АДРЕСА_1 для виконання рішення суду. Потім працівники Лубенського ДВС зайшли на територію зазначеного домогосподарства, що належить ОСОБА_4 , та приступили до спилу « ОСОБА_9 », в ході спилу деревини підбігла ОСОБА_2 (дочка ОСОБА_4 ) та влаштувала сварку з працівниками Лубенського ДВС також смикала за страхувальні троси, на яких була закріплена особа, що безпосередньо здійснювала спилювання дерева на висоті. Працівник Лубенського ДВС попросив ОСОБА_1 викликати працівників поліції, оскільки ОСОБА_2 вчиняла конфлікти, вела себе неадекватно. ОСОБА_1 , вийшовши за межі домогосподарства ОСОБА_4 , викликала працівників поліції та чекала їх на вулиці. Коли приїхали працівники поліції та ОСОБА_1 їм пояснювала, чому їх викликала, то підійшов син позивача ( ОСОБА_8 ) та повідомив, що ОСОБА_2 побігла до домогосподарства на АДРЕСА_1 , яке розташоване по сусідству. ОСОБА_1 разом з працівниками поліції, підійшовши до належного позивачу домогосподарства, помітили, що в будинку знаходиться ОСОБА_2 , яка б`є посуд та в руках тримає телевізор з метою розбиття його. Після цього працівники поліції вивели з території домогосподарства ОСОБА_2 , зайшовши до будинку позивач помітила, що ОСОБА_2 побила кухонний посуд, електрочайник, приставку ТВ-2 та пошкодила міксер. Позивач також зазначила, що до цього інциденту між нею та ОСОБА_2 відносини були неприязні.

У протоколі огляду від 26 травня 2023 року зазначено, що місцем огляду є домогосподарство на АДРЕСА_1 . Вхід на територію домогосподарства здійснюється через металеві ворота синього кольору, при вході з правої сторони знаходяться сарайні приміщення, далі з правої сторони знаходиться житловий будинок з прибудовою (верандою), яка використовується як кухонне приміщення, вхід в яке здійснюється через одностворчасті металеві двері. В ході огляду потерпіла ОСОБА_1 повідомила, що її сусідка ОСОБА_2 30 березня 2023 року забігла до прибудови будинку та, знаходячись в ній, побила посуд, чайник, пошкодила міксер, ТВ приставку з антеною до телевізора.

Дізнавач СД Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Полтавець M. І. 29 травня 2023 року виніс постанову, якою закрив кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000122 від 02 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 162 КК України, на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

У постанові від 29 травня 2023 року про закриття кримінального провадження зазначено, що під час досудового розслідування було допитано потерпілу ОСОБА_1 , яка повідомила, що 25 січня 2023 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області постановлено ухвалу у справі № 539/227/21 про надання дозволу працівникам ДВС на примусове проникнення та територію домоволодіння на АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , з метою проведення виконавчих дій, а саме видалення дерева «Сосни», оскільки з письмовою заявою ОСОБА_1 зверталася до суду ще у квітні місяці 2021 року. У подальшому 30 березня 2023 року приблизно о 09.00 год працівники державної виконавчої служби прибули до вказаного домогосподарства для виконання рішення суду та вона їх зустріла під вище описаним домогосподарством. Потім працівники Лубенського ДВС зайшли на територію домогосподарства на АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 та приступили до спилу « ОСОБА_9 », в ході спилу деревини до них підбігла ОСОБА_2 (дочка ОСОБА_4 ) та влаштувала сварку з працівниками виконавчої служби, смикала за страхувальні троси, на яких була закріплена особа, що безпосередньо здійснювала спилювання дерева на висоті. Після чого працівник Лубенського ДВС попрохав ОСОБА_1 викликати працівників поліції, оскільки ОСОБА_2 вчиняла конфлікти та вела себе неадекватно. Вийшовши за межі домогосподарства, ОСОБА_1 викликала працівників поліції та чекала їх на вулиці. Коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_1 їм пояснювала, чому їх викликала, до неї підійшов її син ( ОСОБА_8 ) та повідомив, що ОСОБА_2 побігла до її домогосподарства на АДРЕСА_1 , яке розташоване по сусідству, та вона разом із представниками поліції прослідували до її домогосподарства та, підійшовши до будинку, вони помітили, що в дерев`яній прибудові будинку знаходиться ОСОБА_2 , яка б`є посуд та в руках тримає телевізор з метою розбиття його. Після чого працівники поліції вивели з території домогосподарства ОСОБА_2 , зайшовши до будинку ОСОБА_1 помітила, що ОСОБА_2 побила кухонний посуд та електрочайник, приставку ТВ-2, та пошкодила міксер.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 липня 2023 року у справі № 539/3007/23 визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу. Судом у справі № 539/3007/23 встановлено, що ОСОБА_2 , перебуваючи на вулиці Остапа Вишні у місті Лубнах Полтавської області, ображала та погрожувала ОСОБА_1 , а у подальшому забігла до домогосподарства останньої на АДРЕСА_1 , де побила кухонний посуд та побутову техніку.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 19 вересня 2024 року № 3139 ринкова вартість перелічених речей (телевізор Haier HS-2190 НТ-3768, придбаний у 2006 році; приставка ТУ2 із антеною, придбана у 2022 році; чайник електричний Scarlett SC-1227, придбаний у 2018 році; самовар електричний із харчової нержавіючої сталі, об`ємом 3 л, придбаний у 2020 році; цукерницю, ємністю 0,65 мл, придбана у 2021 році; оселедочниці керамічні 2 шт., придбані у 2016 році; тарілки персональні 5 шт., керамічні, придбані у 2016 році; полумиски керамічні 3 шт., придбані у 2020 році; тарілки глибокі 5 шт., керамічні, придбані у 2017 році; тарілки середні 4 шт., керамічні, придбані у 2015 році; салатниці великі скляні 2 шт., ємністю 1,75 мл, придбані у 2020 році; салатниці великі керамічні 3 шт., ємністю 2 л, придбані у 2021 році; салатниці середні керамічні 3 шт., ємністю 0,75 мл, придбані у 2018 році; салатниці маленькі скляні 2 шт., придбані у 2017 році; салатниці скляні на ніжці 3 шт., придбані у 2018 році; глечик керамічний 1,2 л, придбаний у 2019 році; глечик скляний із кришкою 1,5 л, придбаний у 2018 році; блендер DEK-3025, придбаний у 2016 році; чайний сервіз керамічний на 6 персон придбаний у 1990 році; піалки матові 3 шт., ємністю по 0,3 л, придбані у 2020 році; заварний чайник керамічний, придбаний у 2015 році; заварний чайник керамічний, придбаний у 2019 році; скляний заварний чайник, ємністю 0,75 л, придбаний у 2019 році; скляний набір ємностей із пластиковими кришками в кількості 5 предметів, придбаний у 2020 році; чарки скляні 6 шт., об`ємом 100 мл, придбані у 2014 році; чарки грановані 100 г скляні 2 шт., придбані у 2009 році; скляний келих на ніжці 250 г, придбаний у 2019 році; чашки керамічні 3 шт., ємністю 0,5 л, придбані у 2018 році; чашки кавові 2 шт. керамічні, придбані у 2017 році; врізний замок дверний із ручкою, придбаний та встановлений у 2023 році) з урахуванням відсотку зносу на час проведення експертного дослідження складає 7 884 грн.

У висновку від 19 вересня 2024 року № 3139 зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок згідно зі статтею 384 КК України або за відмову від надання висновку за статтею 385 КК України.

За змістом рахунку фактури віл 15 серпня 2024 року № 06, квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 28 серпня 2024 року № 0.0.384997481/05.1, акта приймання-передачі наданих послуг від 19 вересня 2024 року до договору на проведення товарознавчої експертизи від 15 серпня 2024 року № 09 ОСОБА_1 сплатила 10 000 грн за проведення товарознавчого дослідження (за висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 19 вересня 2024 року № 3139).

Відповідно до талона-повідомлення єдиного обліку від 05 березня 2025 року № 2373 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію 30 березня 2023 року о 14.25 год надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 30 березня 2023 року о 14.24 год на вулиці Остапа Вишні, 25 у місті Лубнах Полтавської області, 30 березня 2023 року та наданий час заявниця прохає повторного приїзду наряду поліції, оскільки заявниця прикута до ліжка, має намір писати заяву.

Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 07 березня 2025 року ОСОБА_4 має захворювання, рекомендовано консультації психіатра для верифікації діагнозу.

Допитана як свідок ОСОБА_1 суду пояснила, що 30 березня 2023 року виконавча служба виконувала судове рішення про спиляння деревини на АДРЕСА_1 . Прийшла ОСОБА_2 та почала перешкоджати виконанню судового рішення, почала смикати страхувальні троси, тому державний виконавець попросив викликати працівників поліції. По приїзду працівників поліції ОСОБА_2 почала себе вести агресивно, розмовляла з працівниками поліції, потім пішла у свій двір, через деякий час один з чоловіків, які виконували судове рішення, повідомив, що відповідач пішла на територію домоволодіння позивача. Коли зайшла у свій двір на АДРЕСА_1 , позивач почула гучний шум у середині будинку, ручка вхідних дверей будинку була зламана. Через вікно вхідних дверей ОСОБА_1 побачила, що ОСОБА_2 . б`є посуд, тому покликала працівників поліції. У будинок не можна було зайти, оскільки була зламана ручка від вхідних дверей. Коли прийшли працівники поліції, то ОСОБА_2 із середини будинку відкрила двері, взяла телевізор і кинула його на працівників поліції, які хотіли зайти до будинку та були в цей час на подвір`ї. Телевізор впав на вулицю. Позивач вказувала, що на час виникнення спірних правовідносин її чоловік був у будинку, проте внаслідок захворювання (після інсульту) не міг перешкоджати неправомірним діям відповідача. Працівники поліції затримали відповідача та відвезли її. Через деякий час відповідач повернулася на місце пригоди. ОСОБА_1 вказувала, що у присутності працівників поліції фотографувала місце події, перевірила телевізор, який був побитий. Позивач вказувала, що відповідач побила весь посуд, який стояв зверху. Звернула увагу, що для неї була особливо дорогою чарка, яка дісталася від баби. Вказувала, що був побитий весь посуд, зокрема салатниці на ніжках і без них (більші і менші), дрібні та глибокі тарілки, дві чашки, дві скляні салатниці та інше майно. Також була побита і побутова техніка: блендер (зламаний мотор), електрочайник (розбитий). ОСОБА_1 вказувала, що вона була разом із сином. Звернула увагу, що неодноразово зверталася до правоохоронних органів щодо неправомірних дій відповідача. Працівники поліції на місці зафіксували вказані обставини. ОСОБА_1 зазначила, що не могла відразу оцінити кількість та вартість майна. У первісний список пошкодженого майна включила, лише те, що було відразу видно, але є й таке пошкоджене майно, яке не включено до списку. На другий день після 30 березня 2023 року написала перелік пошкодженого відповідачем майна, який подала до правоохоронних органів у перший тиждень квітня 2023 року. Позивач вказувала, що неодноразово зверталася до правоохоронних органів щодо неправомірних дій відповідача. Працівники поліції вказували, що розмір завданої шкоди не перевищує 300 000 грн, тому це питання потрібно вирішувати у судовому порядку, відповідно, немає доцільності зазначити перелік майна у протоколах допиту чи інших заявах до правоохоронних органів.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що зі сторонами не був знайомий до 30 березня 2023 року, виконував судове рішення, яке набрало законної сили, в частині зобов`язання ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою на АДРЕСА_1 , користувачем якої є ОСОБА_1 , шляхом видалення дерева сосни, що розташована на території домоволодіння ОСОБА_4 . Близько 09.00 год 30 березня 2023 року почали виконувати судове рішення, у подальшому зі слів ОСОБА_1 дізнався, що до її домогосподарства проникла ОСОБА_2 , проте такого факту особисто не бачив. Виконавчі дії були завершені та складені відповідні акти. Вказував, що виконував рішення суду, тому постійно перебував на території домоволодіння ОСОБА_4 , на територію домоволодіння (будинку) ОСОБА_1 не заходив. Працівники поліції були залучені працівниками виконавчої служби з метою охорони та забезпечення правил і порядку під час виконавчих дій.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди).

Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Матеріалами справи підтверджено, що внаслідок неправомірних дій відповідача пошкоджено належне позивачу майно. Відповідач не заперечувала, що вона 30 березня 2023 року пошкодила належне позивачу майно, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 .

Зібраними у справі доказами у їх сукупності підтверджено, що відповідач пошкодила належні позивачу: приставку ТУ2 із антеною, придбана у 2022 році (вартістю 450,91 грн); чайник електричний Scarlett SC-1227, придбаний у 2018 році (вартістю 232,93 грн); цукерницю, ємністю 0,65 мл, придбана у 2021 році (вартістю 116,67 грн); оселедочниці керамічні 2 шт., придбані у 2016 році (вартістю 250 грн); тарілки персональні 5 шт., керамічні, придбані у 2016 році (вартістю 250 грн); полумиски керамічні 3 шт., придбані у 2020 році (вартістю 150 грн); тарілки глибокі 5 шт., керамічні, придбані у 2017 році (вартістю 250 грн); тарілки середні 4 шт., керамічні, придбані у 2015 році (вартістю 200 грн); салатниці великі скляні 2 шт., ємністю 1,75 мл, придбані у 2020 році (вартістю 260 грн); салатниці великі керамічні 3 шт., ємністю 2 л, придбані у 2021 році (вартістю 357,99 грн); салатниці середні керамічні 3 шт., ємністю 0,75 мл, придбані у 2018 році (вартістю 225,51 грн); салатниці маленькі скляні 2 шт., придбані у 2017 році (вартістю 140 грн); салатниці скляні на ніжці 3 шт., придбані у 2018 році (вартістю 360 грн); глечик керамічний 1,2 л, придбаний у 2019 році (вартістю 125 грн); глечик скляний із кришкою 1,5 л, придбаний у 2018 році (вартістю 105 грн); блендер DEK-3025, придбаний у 2016 році (вартістю 873,50 грн); чайний сервіз керамічний на 6 персон придбаний у 1990 році (вартістю 641,67 грн); піалки матові 3 шт., ємністю по 0,3 л, придбані у 2020 році (вартістю 150 грн); заварний чайник керамічний, придбаний у 2015 році (вартістю 100 грн); заварний чайник керамічний, придбаний у 2019 році (вартістю 100 грн); скляний заварний чайник, ємністю 0,75 л, придбаний у 2019 році (вартістю 150 грн); скляний набір ємностей із пластиковими кришками в кількості 5 предметів, придбаний у 2020 році (вартістю 307,50 грн); скляні фужери на ніжці 5 шт., об`ємом 100 мл, придбані у 2009 році (вартістю 150 грн); чарки скляні 6 шт., об`ємом 100 мл, придбані у 2014 році (вартістю 90 грн); чарки грановані 100 г скляні 2 шт., придбані у 2009 році (вартістю 30 грн); скляний келих на ніжці 250 г, придбаний у 2019 році (вартістю 50 грн); чашки керамічні 3 шт., ємністю 0,5 л, придбані у 2018 році (вартістю 243,99 грн); чашки кавові 2 шт. керамічні, придбані у 2017 році (вартістю 100 грн).

Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. Водночас причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

У справах про відшкодування шкоди доведення обґрунтованості вимог покладається на позивача, який має надати суду докази наявності шкоди, протиправності поведінки того, хто завдав шкоду, а також причинно-наслідкового зв`язку такої поведінки із завданою шкодою. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона.

Водночас у матеріалах справи відсутні належні та допустимі доказами, що саме відповідач 30 березня 2023 року пошкодила телевізор Haier HS-2190 НТ-3768, придбаний у 2006 році (вартістю 683,33 грн); самовар електричний із харчової нержавіючої сталі, об`ємом 3 л, придбаний у 2020 році (вартістю 500 грн); врізний замок дверний із ручкою, придбаний та встановлений у 2023 році (вартістю 250 грн), тому відсутні підстави для задоволення заявлених вимог в частині стягнення вартості цього майна на користь позивача.

Вартість майна підтверджується висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 19 вересня 2024 року № 3139 та не оспорюється відповідачем. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач довела заявлені вимоги про відшкодування майнової шкоди на суму 6 450,67 грн.

Водночас не заслуговують на увагу доводи відповідача, що на час виникнення спірних правовідносин вона не розуміла значення своїх дій те не могла ними керувати, оскільки на підтвердження таких обставин до суду не подано належних та допустимих доказів (висновків експертів тощо).

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. За обставинами справи цю презумпцію мала б спростувати саме відповідач, що нею не зроблено.

Отже, з огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить протиправність дій, наявність шкоди та її розмір й причинно-наслідковий зв`язок. Позивач зазначене довела (у відповідній частині).

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Добра совість це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року в справі № 390/34/17, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 337/474/14-ц).

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (частина друга статті 13 ЦК України).

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України).

Відповідач вказувала, що не пам`ятала, за яких обставин відбулося пошкодження належного позивачу майна, з метою підтвердження своїх доводів, що вона не розуміла значення своїх дій та не могла ними керувати. Водночас у подальшому детально описувала події та зазначала, яке саме майно та за яких обставин пошкодила, а яке не пошкодила.

Доктрина римського права «venire contra factum proprium» (принцип заборони суперечливої поведінки) базується на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Відповідач на підтвердження своїх доводів щодо відсутності її вини у завданні шкоди посилається на медичну документацію та перебування її 30 березня 2023 року після пошкодження спірного майна у медичному закладі. При перевірці вказаних доводів судом не встановлено, що ОСОБА_2 не розуміла значення своїх дій під час перебування у будинку позивача 30 березня 2023 року та пошкодження спірного майна. Судом неодноразово з`ясовувалося питання щодо надання належних та допустимих доказів зі сторони відповідача на підтвердження цих обставин, проте такі докази до суду не подані. Також відповідачем не надано належних доказів, що пошкодження майна сталося внаслідок протиправних дій (бездіяльності) позивача або інших осіб.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Під час розгляду справ про відшкодування моральної шкоди суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та на яких міркуваннях він у цьому базується, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, потрібні для відновлення попереднього стану. Водночас суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Наявність заподіяння моральної шкоди повинен довести позивач.

Отже, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення відповідачем прав позивача, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у виді погіршення здоров`я, можуть підтверджувати завдання моральної шкоди.

З огляду на загальні засади доказування у справах про відшкодування моральної шкоди, позивач повинен довести, які саме дії відповідача спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і яким є розмір її відшкодування. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Відтак позивач, звертаючись до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди, повинен довести, що внаслідок протиправних дій відповідача їй була заподіяна моральна шкода, зазначити, у чому вона проявлялася, а також обґрунтувати розмір її відшкодування.

Судом встановлено, що дії відповідача щодо пошкодження належного позивачу майна спричинили останній моральні страждання (психологічне напруження, незручності, що виникли внаслідок порушення відповідачем прав позивача).

Встановивши обставини у цій справі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди на підставі статей 23, 1167 ЦК України, оскільки завдання матеріальної шкоди та пошкодження майна у спосіб, здійснений відповідачем, свідчить про завдання власнику цього майна і моральної шкоди.

Завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, з урахуванням характеру дій відповідача, суд врахував глибину емоційних переживань позивача, яка є інвалідом третьої групи та має на утримання чоловіка, що потребує стороннього догляду та на час виникнення спірних правовідносин перебував у будинку позивача, та з дотриманням засад розумності, виваженості і справедливості дійшов висновку про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

Отже, позивач обґрунтовано звернулася до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення майнової та моральної шкоди.

Висновки за результатами розгляду позовних вимог

Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду (частина перша статті 259 ЦПК України).

Внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди, тому наявні підстави для судового захисту її прав, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Щодо розподілу судових витрат

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина третя статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною другою статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Суд враховує, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи.

До ухвалення судового рішення на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір на представництво та надання правничої допомоги від 14 січня 2025 року № 1/25, ордер на надання правничої допомоги від 14 січня 2025 року серії ВІ № 1272787, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 3961, фіскальний чек від 15 січня 2025 року № , рахунок-фактуру від 14 січня 2025 року № 1/25.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Встановлено, що позивач сплатив 1 211,20 грн судового збору, 10 000 грн на проведення експертизи та 4 000 грн на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги задоволено на 28,42 %.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 344,22 грн (1 211,20 грн ? 28,42 %), витрати на проведення експертизи 2 842 грн (10 000 грн ? 28,42 %), витрати на професійну правничу допомогу 1 136,80 грн (10 000 грн ? 28,42 %).

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди 6 450 (шість тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 67 копійок, у відшкодування моральної шкоди 10 000 (десять тисяч) гривень.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 344 (триста сорок чотири) гривні 22 копійки, витрати на проведення експертизи 2 842 (дві тисячі вісімсот сорок дві) гривні, витрати на професійну правничу допомогу 1 136 (одна тисяча сто тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя М. М. Пилипчук