Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/802/25

Провадження № 2-о/439/57/25

26 травня 2025 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді Войтюк Т.Л.,

за участі секретаря судового засідання Полінчук С.-Е. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Підкамінська селищна рада Львівськоїй області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Бродівського районного суду Львівської області зі заявленими вимогами, в яких просить суд встановити факт, ЩО Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ЛВ №068268 виданий Бродівською районною державною адміністрацією Львівської області 20.03.2002 року на ім`я ОСОБА_2 належить ОСОБА_1 .

Заявник зазначає, що їй належить державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ ЛВ №068268 виданий 20.03.2002 і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №275. Зазначає, що у вказаному державному акті містяться відомості про те, що ОСОБА_2 являється власником вищевказаної землі. Додає, що при видачі державного акта на право власності на земельну ділянку допущена помилка, яка перешкоджає їй володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Вказує, що в у вищезазначеному акті на право власності на землю прізвище заявника записано як « ОСОБА_3 » не збігається із записом її прізвища в паспорті де зазначено прізвище « ОСОБА_4 ». Все своє життя заявниця відпрацювала в колгоспі «Україна», відповідно отримала земельний пай. При виході на пенсію заявниця втратила документи про шлюб та звернулася в органи РАГСУ для їх поновлення. 10.04.1984 року їй було видано паспорт на дівоче прізвище « ОСОБА_4 » на підставі свідоцтва про народження, без врахування того, що вона була одружена та змінила прізвище. В подальшому їй видавались всі правовстановлюючі документи на прізвище « ОСОБА_4 ». Для подальшого розпорядження своєю земельною ділянкою заявниці потрібно встановити, що Державний акт на право власності на земельну ділянку дійсно належить, адже її прізвище в ньому і в паспорті різниці, тому звернулась до суду.

Ухвалою судді від 01 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Судове засідання у справі призначено на 26 травня 2025 року о 12 годині 00 хвилин.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Від представника заявника адвоката Слободи С.Г. надійшла заява про розгляд справи без участі заявника та його представника, вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Підкамінської селищної ради Львівської області Б. Бутинський в судовому засіданні не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час проведення судового засідання. 14 травня 2025 року від представника Підкамінської селищної ради надійшла заява, в якій просять розгляд справи проводити без участі заінтересованої особи, а також постановити рішення про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд доходить до такого висновку.

Судом встановлено, що згідно з копією паспорта громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру заявник значиться як, ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4-5).

10 червня 1958 року заявниця зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 . Після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.13).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20 березня 2025 року (а.с.14).

З копії пенсійного посвідчення члена колгоспу «Україна» від 24 серпня 1985 року №293/107581, встановлено, що заявниця значиться як ОСОБА_1 (а.с.12).

Колгосп «Україна» розукрупнено і перейменовано в колгосп «Нива» в 1991 році, у 1992 році колгосп «Нива» перейменовано в СВСГ «Нива», яке реформовано в СТзОВ «Нива» у 1999 році ( а.с. 15).

Згідно з відомостями з місця роботи, № особового рахунку НОМЕР_2 заявниця значиться як ОСОБА_2 , 1930 рік народження (а.с.16-17).

Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №068268 виданий на ім`я ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Бродівської райдержадміністрації від 05 лютого 2002 року №24. (а.с.7).

Згідно з довідкою № А/645-1 від 23.12.2024 року, виданою на адвокатський запит Архівним відділом Золочівської районної державної адміністрації Львівської області встановлено, що в розпорядженні голови Бродівської райдержадміністрації від 05.02.2002 №24 містяться відомості про ОСОБА_2 с. Маркопіль, та площу земельної ділянки: умовна 0,6100 фізична 1,0343 зазначену в державному акті на право власності на земельну ділянку (а.с.9).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 від 13.11.2022 року заявниця значиться як ОСОБА_1 (а.с.11).

Також, відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_7 , її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.18).

У частині першій статті 1Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) указано, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно з частиною першою статті 2ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини другої статті 19ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження.

Відповідно до частини першої статті 293ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315ЦПК України і не є вичерпним.

Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено, що на підставі доказів існує невідповідність між державним актом на право власності в якому власником є ОСОБА_2 та паспортом заявника ОСОБА_1 . Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЛВ №068268 виданий Бродівською районною державною адміністрацією Львівської області 20.03.2002 року на ім`я ОСОБА_2 , яка значилась в колгоспі «Україна» як « ОСОБА_3 ».

Досліджені судом письмові докази не дають підстав для розумного сумніву у належності ОСОБА_1 вказаного правовстановлюючого документа, цей документ стосуюється однієї і тієї ж особи, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , село Маркопіль, Бродівського району, Львівської області.

Заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа ОСОБА_1 .

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Від встановлення факту належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документа, залежить можливість заявника володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Метою встановлення даних факту є необхідність реалізації заявником права власності на майно, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що встановлення даних фактів необхідно заявниці для оформлення документів про право приватної власності, а вказані у заяві обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, відтак суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 293, 294, 315-319, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Підкамінська селищна рада Львівської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №068268, виданого Бродівською районною державною адміністрацією Львівської області 20.03.2002 року на ім`я ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 ЦПК України.

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Заінтересована особа: Підкамінська селищна рада Львівської області, місцезнаходження: 80670, Львівська область, Золочівський район, селище Підкамінь, вулиця І. Франка, будинок 1, ЄРДПОУ:04372483.

Повний текст рішення суду складено та підписано 26 травня 2025 року.

Суддя Т.Л. Войтюк