ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/780/25
У Х В А Л А

"23" травня 2025 р. смт. Петриківка

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Караул О.А., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, перевіривши виконання вимог ст.ст.174-177 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними фраудаторних правочинів,-

В С Т А Н О В И В :

19.05.2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними фраудаторних правочинів, в якому просить:

1.Визнати недійсним договір дарування (серія та номер НТС 660665) земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0162, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 21 березня 2025 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , (РНОНМ: НОМЕР_1 ).

2. Визнати недійсним договір дарування (серія та номер НТС 660661) земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0143, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 21 березня 2025 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , (РНОНМ: НОМЕР_2 ).

3. Визнати недійсним договір дарування (серія та номер НТС 660663) земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0161, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 21 березня 2025 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , (РНОНМ: НОМЕР_3 ).

4. Визнати недійсним договір дарування (серія та номер НТС 660658) земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0135, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 21 березня 2025 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , (РНОНМ: НОМЕР_4 ).

5. Визнати недійсним договір дарування (серія та номер НТС 660656) земельної ділянки з кадастровим номером :09:382:0016, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 20 березня 2025 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , (РНОНМ: НОМЕР_5 ).

6. Визнати недійсним договір дарування (серія та номер НТС 660653) житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 20 березня 2025 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , (РНОНМ: НОМЕР_6 ).

Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20.05.2025 заява була залишена без руху, оскільки позивачем не було на дано доказів щодо підтвердження дійсної вартості нерухомого майна, що мало важливе значення для визначення підсудності розгляду даної справи, у зв`язку з чим позивачу було запропоновано надати до суду висновок про ринкову вартість об`єктів нерухомого майна, вказати дійсну вартість спірного нерухомого майна, та відповідно до його вартості сплатити судовий збір за ставками згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» та згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

23.05.2025 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначена вартість нерухомого майна, що була визначена на підставі довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, яка сформованої згідно Додатку 2 до Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку (п.5 розд. ІІІ).

Разом з цим, автоматичне формування електронних довідок про оціночну вартість об`єктів нерухомості на запити фізичних і юридичних осіб, що забезпечується Єдиною базою даних звітів про оцінку (далі - Єдина база), використовується з метою реалізації положень статті 172 Податкового кодексу України (ПКУ), якою визначений порядок оподаткування операцій з продажу (обміну) об`єктів нерухомого майна.

Зокрема, пунктом 172.3 статті 172 ПКУ визначено, що дохід, отриманий платником податку фізичною особою від продажу (обміну) об`єкта нерухомості, визначається виходячи з ціни, зазначеної в договорі купівлі-продажу, але не нижче оціночної вартості такого об`єкта, розрахованої модулем електронного визначення оціночної вартості Єдиної бази, або не нижче ринкової вартості такого об`єкта, визначеної суб`єктом оціночної діяльності (оцінювачем) відповідно до законодавства та зазначеної у звіті про оцінку, зареєстрованому в Єдиній базі.

Отже, довідка про оціночну вартість об`єктів нерухомості має обмежену сферу використання, а саме, застосовується лише для визначення бази оподаткування доходу фізичної особи від продажу (обміну) власного нерухомого майна і не може бути використана для інших цілей не передбачених пунктом 172.3 статті 172 ПКУ.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою КМУ № 1440 від 10.09.2003, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

За ст. 3 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Крім того, у ст. 12 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Таким чином, для визначення ціни позову, розміру судового збору і в даному випадку для визначення територіальної підсудності розгляду даної справи чинним законодавством з оцінки майна передбачено визначення ринкової вартості. Оціночна вартість і ринкова вартість не є тотожними поняттями. Оціночна вартість, що зазначається в довідці, відноситься до неринкових видів вартості. Визначається така вартість шляхом використання встановленого алгоритму та набору даних. Ринкова вартість визначається суб`єктом оціночної діяльності (оцінювачем) у відповідності з вимогами Національних стандартів оцінки.

Вірне визначення територіальної юрисдикції (підсудності) має надзвичайно важливе значення, адже відповідно до ст.. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Отже, позивач фактично не усунув недоліки позовної заяви.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки, позивач не усунув недоліки позовної заяви у визначений строк, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

При цьому суд роз`яснює, що згідно ч.7 ст.185ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Крім того, враховуючи те, що ціна позову в даному випадку має значення не стільки для сплати судового збору (може бути доплачений пізніше), а для забезпечення дотримання підсудності, позивач не позбавлений можливості подати позовну заяву щодо земельних ділянок, що знаходяться на території Петриківського району до Петриківського районного суду Дніпропетровської області, щодо інших об`єктів нерухомого майна до суду за місцем їх знаходження.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними фраудаторних правочинів, вважати неподаною та повернути позивачу, роз`яснивши, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення особі відповідної ухвали суду.

Суддя:О. А. Караул