Номер провадження 2/243/1143/2025
Номер справи 243/3837/25
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«23» травня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

з участю: секретаря судового засідання Чернікової Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні, в залі судових засідань № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат ПРОКОПЦЕВ Сергій Вікторович, до Черкаської селищної військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Черкаської селищної військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона доводилась дочкою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті залишилась спадщина:

- житловий будинок садибного типу А загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 19,3 кв.м з господарськими будівлями і спорудами: погріб Б, сарай В, сарай Г, сарай Е, вбиральня Д, гараж Ж, колодязь №1, огорожа №2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ,

- земельна ділянка площею 0,1019 га, кадастровий №:03:000:0238 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,

- житловий будинок загальною площею 67,1 кв.м., житловою площею 40 кв.м з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,

- земельна ділянка площею 0,1449 га, кадастровий №:03:000:0240 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 оформила свої спадкові права і отримала документи на спадщину: на земельну ділянку площею 0,1019 га, кадастровий №:03:000:0238 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та на житловий будинок загальною площею 67,1 кв.м., житловою площею 40 кв.м з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,1449 га, кадастровий №:03:000:0240 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для відмови оформлення спадкових прав на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , стало те, що на Свідоцтві про право власності на домоволодіння від 12.03.1990, зареєстрованому КП «Бюро технічної інвентаризації м. Слов`янська» 12.03.1990, номер запису №225 у реєстровій книзі 2, відсутні підпис та печатка начальника бюро технічної інвентаризації. Підставою для відмови оформлення спадкових прав на земельну ділянку площею 0,1449 га, кадастровий №:03:000:0240 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , стало те, що ОСОБА_2 не надала документи, які б посвідчували право власності на вищевказану земельну ділянку за її ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок садибного типу А загальною площею 51,1 кв.м, житловою площею 19,3 кв.м з господарськими будівлями і спорудами: погріб Б, сарай В, сарай Г, сарай Е, вбиральня Д, гараж Ж, колодязь №1, огорожа №2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,1449 га, кадастровий №:03:000:0240 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_2 , та представник позивача адвокат Прокопцев С.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії АН №1677231 від 25 квітня 2025 року, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явилися, до суду надали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити.

Представник відповідача, Черкаської селищної військової адміністрації Краматорського району Донецької області, до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Черкаської селищної військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 15.02.1957 року, ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 .

Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 09.09.1978 року, ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Таким чином, ОСОБА_2 доводиться рідною дочкою ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 30 березня 2020 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої увійшли:

- житловий будинок садибного типу А загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 19,3 кв.м з господарськими будівлями і спорудами: погріб Б, сарай В, сарай Г, сарай Е, вбиральня Д, гараж Ж, колодязь №1, огорожа №2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ,

- земельна ділянка площею 0,1019 га, кадастровий №:03:000:0238 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,

- житловий будинок загальною площею 67,1 кв.м., житловою площею 40 кв.м з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,

- земельна ділянка площею 0,1449 га, кадастровий №:03:000:0240 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, інші спадкоємці відсутні.

З метою оформлення своїх спадкових прав ОСОБА_2 звернулась до державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Грецької Т.П. та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.03.2025 року, зареєстровано в реєстрі за №205, на житловий будинок загальною площею 67,1 кв.м., житловою площею 40 кв.м з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.03.2025 року, зареєстровано в реєстрі за №206, на земельну ділянку площею 0,1019 га, кадастровий №:03:000:0238 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Грецької Т.П. від 22.03.2025 року, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю документів, які встановлюють право власності на вказаний житловий будинок на ім`я спадкодавця, оскільки спадкоємець надала свідоцтво про право власності, зареєстровано КП «БТІ» Слов`янська 12.03.1990 року, номер запису 225 у реєстровій книзі 2, в якому відсутні підпис та печатка начальника БТІ.

Відповідно до довідки №04-01/3106 від 30.09.2024, виданої Відділом зберігання інвентаризаційних справ об`єктів нерухомого майна Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого Виконавчим комітетом Слов`янської районної ради народних депутатів Донецької області 12.03.1990, без номера; дата реєстрації в КП «БТІ» 12.03.1990, номер запису 225 у реєстровій книзі 2.

Проте на самому Свідоцтві відсутня інформація про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 . Відновити реєстрацію шляхом проставлення відповідних штампів немає можливості у зв`язку із ліквідацією КП «БТІ» у м. Слов`янську та зміною правил реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідно до технічного паспорту житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , має такі характеристики: житловий будинок садибного типу А загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 19,3 кв.м з господарськими будівлями і спорудами: погріб Б, сарай В, сарай Г, сарай Е, вбиральня Д, гараж Ж, колодязь №1, огорожа №2.

Крім того, постановою державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Грецької Т.П. від 22.03.2025 року, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1449 га, кадастровий №:03:000:0240 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю документів, які встановлюють право власності на вказану земельну ділянку на ім`я спадкодавця.

Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-025 від 16.04.2025, земельна ділянка площею 0,1449 га, кадастровий №:03:000:0240 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV-ДН №166087 від 28.11.1997.

Після смерті ОСОБА_7 земельну ділянку успадкував ОСОБА_3 і отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 04.04.2008, реєстровий №910. Однак відповідно до чинного на той час законодавства ОСОБА_3 не зареєстрував право власності на успадковану земельну ділянку.

Згідно з п.3.1 Постанови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця».

У встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити право власності на житловий будинок садибного типу А загальною площею 51,1 кв.м, житловою площею 19,3 кв.м з господарськими будівлями і спорудами: погріб Б, сарай В, сарай Г, сарай Е, вбиральня Д, гараж Ж, колодязь №1, огорожа №2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,1449 га, кадастровий №:03:000:0240 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки нотаріусу не надано документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Вказане також підтверджене і роз`ясненнями, наданими у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно, здійснюється відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, шляхом визнання прав.

Відповідно до 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада.

Умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі в позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Стаття 1225 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Стаття 120 Земельного кодексу України передбачає, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку.

Так, в судовому засіданні, на підставі зібраних судом доказів, встановлено, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак її право не визнається, що є, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», правовою підставою звернення до суду, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України.

Умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі у позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», враховуючи вищевикладене та визнання позову відповідачем, вимога позивача про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 355, 356 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача адвокат ПРОКОПЦЕВ Сергій Вікторович, до Черкаської селищної військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок садибного типу А загальною площею 51,1 кв.м, житловою площею 19,3 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами: погріб Б, сарай В, сарай Г, сарай Е, вбиральня Д, гараж Ж, колодязь №1, огорожа №2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельну ділянку площею 0,1449 га, кадастровий №:03:000:0240 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 23 травня 2025 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова