Справа №345/1785/25
Провадження № 2/345/968/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2025 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

секретаря судового засідання Мельник І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуш цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

представник ОСОБА_1 адвокат Бойко Р.Б. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за позивачкою право власності на 1/3 частку індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Позовну заяву обґрунтовує тим, що 10 січня 1989 року виконкомом Підмихайлівської сільської ради на ім`я ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , в якому зазначено про його належність членам колгоспного двору, голова якого ОСОБА_4 . З довідки Добровлянського старостинського округу № 1 від 07.11.2024 № 122 станом на 15.04.1991 за адресою по АДРЕСА_1 , були зареєстровані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_5 . Згідно заповіту, посвідченого 28.01.2021 за № 5 секретарем Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, все своє майно та майнові права ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_1 . Листом від 31.03.2025 №296/02-14 нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній документ, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у колгоспному дворі.

ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_6 . Згідно заповіту, посвідченого 28.01.2021 за № 5 секретарем Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, все своє майно та майнові права ОСОБА_4 заповів ОСОБА_7 . Листом від 04.09.2024 № 675/02-14 нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній документ, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у колгоспному дворі. Таким чином, на момент смерті ОСОБА_4 і ОСОБА_5 мали право по 1/6 частці вищевказаного нерухомого майна, які слід присудити позивачці.

Представник позивачки подав до суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує.

Відповідачі подали до суду заяви, згідно з якими розгляд справи просять здійснювати без їхньої участі. Позов визнаю повністю та не заперечуються щодо його задоволення.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 16.04.2025 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачам строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання та відзиву на позовну заяву.

13.05.2025 представник позивачки подав до суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує.

Ухвалою суду від 13.05.2025 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

16.05.2025 відповідачі подали до суду заяви, згідно з якими розгляд справи просять здійснювати без їхньої участі. Позов визнаю повністю та не заперечуються щодо його задоволення.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що відповідачі позов визнали, визнання ними позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачів та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

ІНФОРМАЦІЯ_10 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18.11.2014 (а.с. 23).

Згідно зі свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 10.01.1989 житловий будинок в цілому, що розташований по АДРЕСА_2 , належить членам колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4 (а.с. 5).

Відповідно до довідки Добровлянського старостинського округу № 1 від 07.11.2024 № 122 згідно з даними по господарської книги № 5 (1991-1995 роки) Добровлянського старостинського округу станом на 15.04.1991 за адресою АДРЕСА_1 , були зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 6).

Відповідно до заповіту від 28.01.2021, який посвідчений секретарем Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області та зареєстрований у реєстрі за № 5, ОСОБА_4 всі належні майнові права, а також усе майно, що буде належати на день смерті, де б воно не знаходилось, і з чого б не складалось, а також усе те, на що за законом мав право, заповів дочці ОСОБА_1 (а.с. 26, 27).

Позивачка ОСОБА_1 07.12.2021 звернулася до приватного нотаріуса Лесик В.Б. з метою прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджується заявою № 783(а.с. 25).

Згідно з витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі від 07.12.2021 приватним нотаріусом Лесик В.Б. було зареєстровано спадкову справу № 68795144 після смерті ОСОБА_4 (а.с. 30).

Листом приватного нотаріуса від 04.09.2024 № 675/02-14 позивачку повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , на житловий будинок по АДРЕСА_1 неможливо, оскільки право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за членами колгоспного двору головою якого є ОСОБА_4 , та відсутністю документа, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у колгоспному дворі на дане нерухоме майно (а.с. 24).

Відповідно до довідки № 612 від 29.11.2021, виданої виконкомом Новицької сільської ради, по АДРЕСА_1 , з 1933 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 мешкав і був зареєстрований ОСОБА_4 . До дня смерті останнього і по даний час за вказаною адресою зареєстровані та проживають: дружина ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , дочка ОСОБА_1 , внуки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 28, 34).

Згідно зі заповітом від 28.01.2021, який посвідчений секретарем Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області та зареєстрований у реєстрі за № 6, ОСОБА_5 всі належні майнові права, а також усе майно, що буде належати на день смерті, де б воно не знаходилось, і з чого б не складалось, а також усе те, на що за законом мав право, заповіла дочці ОСОБА_1 (а.с. 36, 37).

Позивачка ОСОБА_1 28.11.2024 звернулася до приватного нотаріуса Лесик В.Б. з метою прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , що підтверджується заявою № 899(а.с. 32).

Згідно з витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі від 28.11.2024 приватним нотаріусом Лесик В.Б. було зареєстровано спадкову справу № 73362656 після смерті ОСОБА_5 (а.с. 38).

Листом приватного нотаріуса від 31.03.2025 № 296/02-14 позивачку повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , на житловий будинок по АДРЕСА_1 неможливо, оскільки право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за членами колгоспного двору, членом якого була ОСОБА_5 та відсутністю документа, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у колгоспному дворі на дане нерухоме майно (а.с. 31).

Відповідно до довідки № 132 від 22.11.2024, виданої старостою Добровлянського старостинського округу АДРЕСА_3 , з 1958 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_12 проживала і була зареєстрована ОСОБА_5 . До дня смерті останньої за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: чоловік ОСОБА_4 дочка ОСОБА_1 , внуки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 35).

Таким чином між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітами після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Оцінка суду:

дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14, за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно зі Законом України «Про власність» з 15.04.1991 відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Зважаючи на те, що в колгоспному дворі за адресою АДРЕСА_1 , були зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , то дане домоволодіння належало їм на праві спільної сумісної власності. Тобто, виходячи з принципу рівності часток у спільній сумісній власності, кожному із них належало по 1/6 частці вказаного домоволодіння.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_6 . Отже, після смерті останніх відкрилася спадщина на належні їм частки домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.ст. 1261 та 1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Крім позивачки, інших спадкоємців, які звернулись до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України, та спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, немає. Спадковий договір від імені спадкодавців не укладався.

Таким чином позивачка, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала спільно зі спадкодавцями на час відкриття спадщини та протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, не заявила про відмову від спадкового майна.

За таких обставин, враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті батьків, яка проживала зі спадкодавцями на час відкриття спадщини, від спадкового майна не відмовлялася та звернулася зі заявами про видачу їй свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті останніх, беручи до уваги, що відповідачі позов визнали, а також те, що позивачка не може оформити свої спадкові права через відсутність документів, які підтверджують частку спадкодавців у колгоспному дворі на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення позовної заяви та визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування права власності на 1/3 частку будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (1/6 частка, що належала ОСОБА_5 , як члену колгоспного двору, + 1/6 частка, що належала ОСОБА_4 , як члену колгоспного двору).

На підставі викладеного ст.ст. 16, 346, 347, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269, 1273, 1296, ЦК України, ст.ст. 120-123, 524-527, 548-549 ЦК України (в редакції від 18.07.1963), Закону УРСР «Про власність», ст.ст. 2, 13, 80, 81 ЦПК України, керуючись ст.ст.258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , житель АДРЕСА_1 .

Суддя: