КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7835/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року місто Київ

справа №761/15534/24

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Ящук Т.І.

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року, ухвалене під головуванням судді Кондратенко О.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртелеком» про визнання права та стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив:

визнати його право, як учасника бойових дій на 50% абонентної плати за електронні комунікаційні послуги;

стягнути з АТ «Укртелеком» на його користь переплату за надані електронні комунікаційні послуги в розмірі 4127,87 грн.

В обґрунтування вимог посилався на те, що він є абонентом та отримує електронні комунікаційні послуги на умовах договору, укладеного з постачальником електронних комунікаційних послуг - АТ «Укртелеком».

Вказував, що він є учасником бойових дій та відповідно до п.19 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії і соціального захисту»йому встановлена пільга - абонентна плата за користування телефоном у розмірі 50% від затверджених тарифів.

Зазначав, що надання йому телекомунікаційних послуг відповідачем здійснюється за телефоном НОМЕР_3.

Посилався на те, що для реалізації використання встановленої законодавством пільги 50% за користування електронними комунікаційними послугами він звернувся до відповідача із відповідною заявою. Відповідач визнав його право на пільгу у розмірі 50% за користування електронними комунікаційними послугами, однак, у наданні зазначеної послуги відмовив, посилаючись на відсутність даної пільги за тарифним планом, який йому надано.

Позивач вважає, щовідмова відповідача у наданні йому пільги за користування електронними комунікаційними послугами є неправомірною, а тому з відповідача на його користь підлягає стягненню переплата за період часу з квітня 2021 року по грудень 2023 року у розмірі 4127,87 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 рокуу задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

На обґрунтування вимог посилався на те, що він щомісячно за придбання абонементу на електронні комунікаційні послуги справляв абонементну плату за нього в розмірі затверджених тарифів, а не 50% затверджених тарифів (п.19 ч.1 ст.12 Закону №3551-XII). Тому конструкція позовних вимог в межах позовної давності побудована в стягненні з відповідача на його користь переплати за надані електронні комунікаційні послуги, тобто за всі надані електронні комунікаційні послуги в межах абонементу (абонентна плата і плата за користування Інтернетом).

Вказував, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні звузив (обмежив) його пільгу лише абонентною платою, що є неправильним застосуванням норм матеріального права.

31 березня 2025 року від відповідача АТ «Укртелеком» на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

20 травня 2025 року позивач надав до суду апеляційної інстанції пояснення по справі.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

А відтак, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність позивача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Укртелеком» є оператором електронних комунікацій, предметом діяльності якого, зокрема, є надання послуг зв`язку, а саме, електронних комунікаційних послуг в розумінні Закону України «Про електронні комунікації», який набрав чинності з 01 січня 2022 року, і на підставі якого втратив чинність Закон України «Про телекомунікації». В свою чергу, Закон України «Про телекомунікації» був прийнятий на зміну Закону України «Про зв`язок».

АТ «Укртелеком» надає електронні комунікаційні послуги споживачам (абонентам), в тому числі, і фізичним особам, на підставі укладених договорів, відповідно до вимог ЦК України, ГК України, і Закону України «Про електронні комунікації», Правил надання та отримання телекомунікаційних-послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №295, інших нормативно- правових актів України, а також Умов та порядку надання електронних комунікаційних послуг АТ «Укртелеком», затверджених АТ «Укртелеком».

Згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.2 Закону України «Про електронні комунікації» абонент - кінцевий користувач, який отримує електронні комунікаційні послуги на умовах договору, укладеного з постачальником електронних комунікаційних послуг; абонентна плата - фіксований платіж, який може встановлювати постачальник електронних комунікаційних послуг для абонента за доступ на постійній основі до електронних комунікаційних послуг незалежно від факту їх отримання.

Аналогічні норми містилися в статті 1 Закону України «Про телекомунікації».

Пунктами 27, 28 частини першої статті 2 Закону України «Про електронні комунікації» визначено, що: - електронна комунікація (телекомунікація, електрозв`язок) - передавання та/або приймання інформації незалежно від її типу або виду у вигляді електромагнітних сигналів за допомогою технічних засобів електронних комунікацій; - електронна комунікаційна послуга - це послуга, що полягає в прийманні та/або передачі інформації через електронні комунікаційні мережі, крім послуг з редакційним контролем змісту інформації, що передається за допомогою електронних комунікаційних мереж і послуг.

Поняття «електронна комунікаційна послуга» визначене Законом України «Про електронні комунікації», по своїй суті тотожне поняттям «послуга зв`язку», «послуга електрозв`язку» та «телекомунікаційна послуга», які містяться в інших чинних нормативно-правових актах України, які на даний час не приведені у відповідність до вищевказаного Закону України «Про електронні комунікації».

Умови надання телекомунікаційних послуг АТ «Укртелеком» оприлюднені на сайті відповідача.

Пунктом 16 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №295 (надалі - Правила) встановлено, що надання послуг здійснюється на замовлення споживача на підставі укладеного договору.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства (ст.526 ЦК України).

Підпунктом 31 пункту 35 вказаних Правил передбачено, що споживачі під час замовлення та/або отримання послуг мають право на своєчасне і якісне одержання послуг; отримання від оператора, провайдера інформації про зміну умов надання послуги і тарифів на її надання; вибір тарифу, тарифного плану, встановленого оператором, провайдером з урахуванням пункту 58 цих Правил

Пунктами 57, 58 Правил встановлено, тарифи на послуги, що згідно із Законом України «Про телекомунікації» підлягають державному регулюванню, застосовуються операторами, провайдерами відповідно до встановлених НКРЗІ граничних або фіксованих тарифів.

Тарифи на послуги встановлюються операторами, провайдерами самостійно, крім тих, що згідно із Законом України «Про телекомунікації» підлягають державному регулюванню.

Оператор, провайдер встановлює та пропонує на вибір споживача тарифи на окремі послуги та/або тарифні плани на визначений ним перелік (пакет) послуг, а також строк їх дії (граничний та/або мінімальний).

Одним із нормативних актів у сфері телекомунікацій, який регулює правовідносини між сторонами та який був чинний у період виникнення спірних правовідносин є «Умови та порядок надання електронних комунікаційних послуг АТ «Укртелеком», які затверджені наказом ПАТ «Укртелеком» від 10 липня 2014 року №340 (в редакції наказу АТ «Укртелеком» від 24 листопада 2023 року №455). Вказаний нормативний акт був оприлюднений відповідачем у мережі Інтернет на офіційному веб-сайті АТ «Укртелеком» (https://ukrtelecom.ua).

Верховний Суд у постановах від 21 січня 2021 року у справі №914/371/19 та від 18 березня 2021 року у справі №927/791/18 дійшов висновку про те, що веб-сайт є засобом, призначеним для публічного поширення друкованої або аудіовізуальної інформації, а відтак є засобом масової інформації, тобто веб-сайти були прирівняні до засобів масової інформації.

Вищезазначені Умови та порядок надання електронних комунікаційних послуг АТ «Укртелеком» визначають основні правила та порядок надання АТ «Укртелеком» електронних комунікаційних послуг та послуг, пов`язаних технологічно з електронними комунікаційними послугами, та є складовою частиною укладеного між Укртелекомом та Абонентом Договору (пункти 1.2. та 1.4. Умов).

Пунктом 1.3. Умов передбачено, що вони встановлюються та змінюються Укртелекомом в односторонньому порядку. При цьому абонент зобов`язаний самостійно слідкувати за зміною діючих Умов, цін/тарифів/умов обслуговування, оприлюднених відповідно до законодавства та цих Умов. Умови, зміни та доповнення до них доводяться до відома Абонентів шляхом розміщення у куточках споживачів (покупців) у місцях продажу електронних комунікаційних послуг та обслуговування споживачів Укртелекому, на веб-сайті Укртелекому (https://ukrtelecom.ua).

Відповідно до пунктів 4.1.1. та 4.1.3. абонент має право: обирати і замовляти види та кількість послуг, що пропонуються Укртелекомом, отримувати їх відповідно до умов укладеного договору, цих Умов, Тарифів і вимог чинного законодавства України, з урахуванням технічних особливостей кінцевого обладнання абонента та за умови відповідності такого обладнання технічним параметрам телекомунікаційної мережі Укртелекому; своєчасно отримувати замовлені послуги встановленої якості.

Отримувати від Укртелекому інформацію про зміст, обсяг, якість, вартість та порядок надання послуг, відомості про надані послуги, чи будь-яку іншу інформацію щодо взаємовідносин Укртелекому та абонента з надання послуг.

Згідно п.4.2.7 Умов, абонент зобов`язаний, своєчасно інформувати та надавати Укртелекому документи, що свідчать про появу або припинення права на пільги чи державну підтримку. Пільги надаються відповідно до порядку, встановленого законодавством.

Відповідно до п.19 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії і соціального захисту» позачергове користування всіма послугами зв`язку та позачергове встановлення на пільгових умовах квартирних телефонів (оплата у розмірі 20 процентів від тарифів вартості основних та 50 процентів - додаткових робіт). Абонементна плата за користування телефоном встановлюється у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що між АТ «Укртелеком» та ОСОБА_1 укладений договір О/Р221376 про надання телекомунікаційних послуг та надано в користування телефонний номер НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , відповідно має пільги на послуги абонементної плата за користування телефоном (фіксованого зв`язку) на пільгових умовах, як учасник бойових дій відповідно до п.19 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії і соціального захисту».

Як вбачається з виписки з обігової відомості по особовому рахунку позивача, в період з січня 2020 по жовтень 2021 нарахування абонентної плати за користування квартирним телефоном відсутні, оскільки, як зазначено у відповіді AT «Укртелеком від 09 лютого 2023 року позивачу з 16 листопада 2018 року в рамках програми лояльності «Залишайся з нами», впровадженої наказом №374 від 28 липня 2014 року, послуги фіксованого зв`язку надавались на умовах Тарифного плану «Вільний день», за яким оплата послуги передбачалась лише у разі користування телефоном.

Відповідно до наказу №424 від 06 жовтня 2021 року AT «Укртелеком» з 01 листопада 2021 року припинено надання послуг фіксованого телефонного зв`язку на умовах тарифного плану «Вільний день» і змінено на тарифний план «Вільний телефон» із щомісячною платою 25 грн. на місяць, а відповідно до наказу №356-Н-НО від 03 жовтня 2022 року з 01 листопада 2022 грн. - 50 грн. на місяць. Інформація про відповідні зміни розміщена у рахунках за вересень 2021 та за вересень 2022.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу, за його згоди як абоненту місцевої телефонної мережі було підключено послугу «Вільний телефон», якою він користувався з 2021 року по день припинення отримання телекомунікаційних послуг від АТ «Укртелеком» - грудень 2023 року.

Умови тарифного плану «Вільний телефон» поширюються на послуги фіксованого телефонного зв`язку для абонентів (фізичних осіб) АТ «Укртелеком» (п.7 додаток 24 до Порядку надання спеціальних пропозицій для абонентів).

Пунктом 14 Додатку 24 до Порядку надання спеціальних пропозицій для абонентів - учасників маркетингового дослідження «Залишайся з нами» визначено, що надання пільг за тарифним планом «Вільний телефон» не передбачено. У разі виявлення абонентом пільгової категорії бажання отримувати послуги фіксованого телефонного зв`язку на умовах тарифного плану «Вільний телефон», такий абонент підтверджує, що він ознайомлений з умовами тарифного плану «Вільний телефон» та згодний з отриманням послуг фіксованого телефонного зв`язку на умовах цього тарифного плану без урахування пільг.

Згідно п.4.2.4. Умов, абонент зобов`язаний, повідомити Укртелеком про свою незгоду з внесеними змінами та/або доповненнями до цих Умов, подавши особисто письмову заяву (для фізичних осіб) або надіславши листа поштою (для юридичних осіб), протягом 7 (семи) днів з дати їх опублікування. Така незгода є відмовою абонента в односторонньому порядку від продовження отримання послуг за ініціативи абонента і абонент зобов`язаний розірвати договір до дати (не включно) набрання чинності відповідними змінами та доповненнями. Якщо абонент не розірвав договір та продовжив користуватись послугами, відповідно абонент своїми діями підтвердив згоду із змінами та/або доповненнями до цих Умов. 4.2.5. Письмово повідомляти Укртелеком протягом 10 (десяти).

Вищезазначені обставини свідчать про те, що позивач був обізнаний з умовами надання послуг за тарифним планом «Вільний телефон», погодився з ними, що свідчить про тривале користування останнім саме послугою «Вільний телефон» та проведення її оплати, згідно встановлених тарифів.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 повідомляв АТ «Укртелеком» про свою незгоду з наданням йому послуги за тарифним планом «Вільний телефон», останнім надано не було.

Пунктом 52 Правил передбачено, що скорочення переліку послуг або припинення їх надання здійснюється за ініціативою споживача або оператора, провайдера відповідно до цих Правил, інших актів законодавства.

Як вбачається із листа АТ «Укртелеком» від 12 грудня 2023 року за письмовим зверненням ОСОБА_1 договір на послуги телефонного зв`язку та Інтернет від «Укртелеком» розірвано.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки з боку АТ «Укртелеком» не було допущено порушень прав ОСОБА_1 при наданні вищевказаних послуг зв`язку, а тому, відсутні порушення вимог нормативно-правових та нормативних актів у сфері телекомунікацій.

Посилання позивача на висновки сформовані Верховним Судом у постанові від 11 вересня 2024 року у справі №930/191/23 є не релевантними по відношенню до правовідносин, що виникли у даній справі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені ст.376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

Апеляційний суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaariv. Finland, № 49684/99, § 2)).

Отже, суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційнускаргупозивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухваленнята може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 травня 2025 року.

Головуючий:

Судді: