Справа № 459/873/25
Провадження № 2/459/218/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 травня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Горощук А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

УСТАНОВИВ:

18.03.2025позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачки, у якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хлівчани Шептицького району в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/4 частини до 1/8 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначає, що 07.06.2007 року між сторонами був зареєстрований шлюб. У шлюбі у них народилося двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 28.02.202 між позивачем та відповідачкою шлюб було розірвано. Відповідно до судового наказу від 18 вересня 2023 року, виданого Червоноградським міським судом Львівської області із позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на місяць, починаючи з 06.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що після винесення судового наказу змінилося його матеріальне становище та значно погіршилося здоров`я через отримане поранення під час оборони України. Внаслідок отриманих травм позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, що потребує додаткових витрат на лікування. Позивач періодично перебуває на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», де останньому рекомендовано надалі проводити амбулаторне лікування у лікаря-психіатра за місцем проживання. Захворювання суттєво обмежує його працездатність, що унеможливлює отримання стабільного доходу. Позивач стверджує, що значна частина його коштів спрямовані на лікування, реабілітацію та забезпечення базових потреб, що значно ускладнює виконання обов`язку зі сплати аліментів у попередньому розмірі. Позивач вважає, що погіршення стану його здоров`я і необхідність постійного дороговартісного лікування є вагомою підставою для зменшення розміру сплачуваних ним аліментів на утримання сина. У зв`язку із наведеними обставинами просить зменшити розмір аліментів.

Ухвалою від 19.03.2025 у справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду, який відкладався у зв`язку з неявкою відповідачки.

23.05.2025 сторони у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись про розгляд даної справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи.

Представник позивача та позивач подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримують та просять такі задовольнити.

Відповідачка у судові засідання не з`являлася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки), які повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Судові повістки скеровувалися судом на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачки, що підтверджується довідкою з Єдиного державного демографічного реєстру (а. с. 17). Заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності відповідачка не подавала, про причини неявки не повідомляла. Також, відповідачкою не було подано відзиву на позов.

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Таким чином, суд вважає, що відповідачка повідомлялась про розгляд справи належним чином.

Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення виготовлено 26 травня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 23 травня 2025 року, датою ухвалення даного рішення є саме 26 травня 2025 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що з 07.06.2007 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 28.02.2022 було розірвано (а. с. 6).

18.09.2023 Червоноградським міським судом Львівської області було видано судовий наказ, яким вирішено стягувати з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на місяць, починаючи з 06.09.2023 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 5).

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 25.09.2024 позивач ОСОБА_1 є особою із інвалідністю 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб із інвалідністю внаслідок війни (а. с. 15)

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 563/3 від 24.07.2024 госпітальна військово-лікарська психоневрологічного профілю ВМКЦ Західного регіону за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_2 від 21.06.2024 №590 провела оглядстаршого солдата в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_1 . У ході огляду було встановлено, що 15.09.2022 ОСОБА_1 був мобілізований до лав ЗСУ та брав безпосередню участь у бойових діях в період з 27.10.2022 по 08.01.2023. Перебував під обстрілами, бачив важкі поранення та загибель побратимів. 08.01.2023 отримав вогнепальне осколкове сліпе поранення правого плеча. 14.04.2023 представлений на ВЛК та визнаний обмежено придатним до військової служби. Знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Заліщицький обласний госпіталь інвалідів війни та реабілітованих» з діагнозом: наслідки вогнепального осколкового сліпого поранення верхньої третини правого плеча (08.01.2023) y вигляді післятравматичної нейропатії правого ліктьового з помірними чутливими, руховими розладами. Зміцнілі шкірні рубці верхньої третини правого стегна після поранення. Розлад адаптації із переважним порушенням інших емоцій. Згодом двічі лікувався у ВМКЦ ЗР, встановлено діагноз: розлад адаптації у вигляді змішаного порушення емоцій та поведінки. 27.12.2023 за рішенням ВЛК визнаний обмежено придатним до військової служби. Надалі був госпіталізований у КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», встановлено діагноз: порушення адаптації з порушенням емоцій та поведінки та інсомнією, виписаний з незначною позитивною динамікою, утриманням жахітливих сновидінь тематики бойових дій, проявів емоційної лабільності, схильності до афективних спалахів, зниженням мнестичних функцій. Лікування продовжив у КНП «Підволочиська центральна лікарня» з тим же діагнозом. Командуванням частини скерований на медичний огляд ВЛК до клініки психіатричної ВМКЦ ЗР. Крім того, перебував на обстеженні та лікуванні: КНП «Залінародький обласний госпіталь інвалідів війни та реабілітованих» з 25.09.2023 07.10.2023; КНП ЛОР «Львівська обласна обласна клінічна психіатрична лікарня» з 15.02.2024 по 15.03.2024 ВМКЦ з Підволочиська центральна лікарня» з 16.03.20244 по 26.03.2024; ВМКЦ ЗР з 01.11.2023 по 22.11.2023, 3 27.11.2023 по 28.12.2023, 3 07.06.2024 по 27.07.2024. За висновком ВЛК ОСОБА_1 непридатний до військової служби (а. с. 9-10).

Згідно з довідками №151 від 20.02.2025, №274 від 14.04.2025, виданими Комунальним підприємством «Центральна міська лікарня Шептицької міської ради» «Центр психічного здоров`я» позивач ОСОБА_1 протягом 5-ти років звертався за медичною допомогою та йому діагностовано діагноз постравматичний стресовий розлад, останній приймає підтримуюче лікування (а. с. 8).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 періодично знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» Центр психічного здоров`я «Кульпарків», із діагнозом посттравматичний стресовий розлад, що підтверджується, епікризами виписними до медичних карток стаціонарного хворого № 8947/2024 (період перебування на стаціонарному лікуванні з 09.10.204 по 30.10.2024), № 90/2025 (період перебування на стаціонарному лікуванні з 03.01.2025 по 27.01.2025) (а. с. 11-14)., № 3260/2025 (період перебування на стаціонарному лікуванні з 21.04.2025 по 12.05.2025) (а. с. 34-35).

Крім цього, позивач ОСОБА_1 з 25.03.2025 по 28.03.2025 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні № 1 КНП «Центральна міська лікарня Шептицької міської ради», діагноз хронічний панкреатит в стадії загострення з вираженим больовим синдромом (а. с. 33).

Із копії довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 608928, виданої 26.08.2024 міжрайонною психіатричною МСЕК № 1 убачається, що ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 26.08.2024 по 01.09.2025, причина інвалідності поранення, пов`язані із захистом Батьківщини та зазначено, що останньому рекомендована нескладна фізична праця (а. с. 7).

Позивач просить суд зменшити йому розмір аліментів, який визначений судовим наказом, оскільки через отримане поранення у нього погіршилось здоров`я, а внаслідок цього і матеріальне становище.

При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Як встановлено судом, на даний час аліменти на утримання сина сторін, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягуються у частці від заробітку (доходу) позивача у розмірі 1/4 (однієї чверті) всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на місяць до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз положень статті 192 СК України вказує на те, що підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є зміна (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, яка виникла після ухвалення судом цього рішення.

У поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 , як на правову підставу зменшення розміру аліментів, посилається на зміни у нього матеріального стану та погіршення стану його здоров`я.

Судом встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 при безпосередній участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме при виконанні бойових завдань одержав вогнепальні осколкові сліпі поранення. Внаслідок отриманих травм ОСОБА_1 встановлено інвалідність 2 групи, останній має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб із інвалідністю внаслідок війни. За висновком ВЛК ОСОБА_1 непридатний до військової служби.

Як вбачається із наявних у справі медичних документів, позивач потребує консультацій, подальшого лікування, відповідних обстежень і постійного прийому ряду медичних препаратів.

У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, стан здоров`я платника аліментів (пункт 2 частини першої статті 182 СК України) належить до обставин, які підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини (впливають на такий розмір) і, вочевидь, зміна цієї обставини, зокрема, істотне погіршення стану здоров`я платника аліментів після стягнення аліментів, може бути підставою для зміни раніше визначеного розміру аліментів.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Також при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуваню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі №343/945/19 (провадження № 61-2057св20).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Оцінюючи доводи позивача, з урахуванням вказаних вище вимог закону, суд встановив підстави для зменшення розміру аліментів на дитину, оскільки в позивача змінився стан його здоров`я, тобто, має місце погіршення стану здоров`я платника аліментів, що призводить до погіршення його матеріального становища, що згідно ст. 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.

Вказані обставини на думку суду значно впливають на змогу позивача сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним той факт, що стан здоров`я ОСОБА_1 у порівнянні із становищем на момент ухвалення судового наказу від 18 вересня 2023 року про стягнення з нього аліментів змінився. В даний час позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, він проходить курс реабілітації після поранення, потребує тривалого лікування, на що потрібні кошти, в зв`язку з чим погіршилося його матеріальне становище.

Таким чином, з урахуванням викладеного, фактичних обставин справи та вимог ст. ст. 180, 192 СК України, враховуючи значне погіршення стану здоров`я платника аліментів ОСОБА_1 після стягнення аліментів, що не носить короткострокового характеру, а є стійким розладом функцій організму, який призводить до обмеження життєдіяльності, враховуючи конкретні обставини справи, на даному етапі життя сторін та дитини, виходячи з рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, а також закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає, що розмір стягуваних аліментів підлягає зменшенню.

Разом із тим, виходячи з необхідності дотримання інтересів дитини, яка потребує матеріальної підтримки не лише з боку матері, а й з боку батька, а також беручи до уваги, те що інших неповнолітніх дітей у позивача немає, суд вбачає за можливе зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 1/6 (однієї шостої) частки доходу.

За встановлених обставин, позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів на утримання дитини підлягають частковому задоволенню.

Даний розмір стягуваних аліментів не є заниженим та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого СК України, і відповідно буде достатнім для забезпечення дитини належними умовами для фізичного, духовного та культурного розвитку, не порушуючи також інтересів і матеріального становища, як відповідача так і позивача.

Крім цього, суд вважає за необхідне відзначити, що розмір аліментів може бути як зменшено так і збільшено в подальшому за рішенням суду, у випадку зміни майнового стану, здоров`я зокрема, платника аліментів, що може бути реалізовано отримувачем аліментів.

Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Пунктом 23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Зважаючи на положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 183, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за судовим наказом, виданим Червоноградським міським судом Львівської області 18 вересня 2023 року та стягувати з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 (однієї шостої) всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили й до досягнення дитиною повноліття.

Припинити нарахування та стягнення аліментів за судовим наказом Червоноградського міського суду Львівської області від 18.09.2023 у справі за №459/2950/23, а судовий наказ відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

В решті позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 26.05.2025.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя: М. В. Мельникович