Справа № 347/2562/24
Провадження № 2/347/123/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі :

Головуючої - судді : Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

з участю адвоката : Попової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Кутської селищної ради про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:, -

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог органу опіки і піклування в особі виконавчого комітету Кутської селищної Ради Косівського району про позбавлення батьківських прав мотивуючи свої вимоги тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою в справі ОСОБА_2 з 07.08.2010, який був зареєстрований у відділі РАЦСу Косівського районного управління юстиції за актовим записом № 69. Рішенням Косівського районного суду від 06 листопада 2023 року їх шлюб розірвано. В шлюбі в них народилась одна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02 листопада 2022 року Косівським районним судом Івано-Франківської області у цивільній справі №347/1413/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Кутської селищної ради про зміну місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було прийнято рішення про визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 .

Відповідач по справі ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує та не здійснює жопних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання нею своїх батьківських обов`язків, позивач не чинить. Матір свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Вона зовсім не цікавиться розвитком дитини. її станом здоров`я, не дбає про її інтереси.

З 2020 року по даний час матір не надає жодної матеріальної допомоги на утримання їх неповнолітньої доньки.

У зв`язку з цим просить позов задоволити та прийняти рішення суду про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач, в судовому засіданні вимоги позову підтримав з викладених в позовній заяві підстав, яку просить задоволити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: органу опіки і піклування в особі виконавчого комітету Кутської селищної ради Косівського району Андрусяк В. вимоги позову підтримав, в судовому засіданні пояснив, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Кутської селищної ради на підставі зібраних документів та матеріалів справи встановлено факт ухилення матері ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої дитини, яка протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків по відношенню до дочки. Враховуючи інтереси дитини, комісією було прийнято рішення від 27.02.2025 року яким вважати за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 яка була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подавала.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач була повідомленою про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 19.05.2025 року про заочний розгляд справи.

Суд, вислухавши позивача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - органу опіки та піклування в особі Кутської селищної ради Андрусяка В.В., вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що сторони в справі перебували в шлюбі з 07.08.2010 року який був зареєстрований у відділі РАЦСу Косівського районного управління юстиції за актовим записом № 69.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи копії рішення Косівського районного суду від 06 листопада 2023 року судом вирішено шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 07.08.2010 року у відділі РАЦС Косівського районного управління юстиції, Івано-Франківської області, за актовим записом №69 -розірвати. Неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання при матері ОСОБА_2 .

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02.11.2022 року у цивільній справі №347/1413/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Кутської селищної ради про зміну місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 (а.с.1821) вирішено змінити визначене місце проживання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 06.11.2020 року з матір?ю ОСОБА_2 - на місце проживання дитини з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 .

В зв`язку з тим, що відповідач не надавала матеріальної допомоги на утримання їх дочки ОСОБА_4 звернувся до Косівського районного суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення аліментів.

01.07.2024 року рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), - на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач не бажала сплачувати аліменти і станом на 15.11.2024р. у ОСОБА_2 наявна заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини в сумі 14400 грн. що підтверджується довідкою (а.с.45) та розрахунком (а.с.46)

З часу розірвання шлюбу і по даний час фактично відповідачка не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не займається її вихованням, не відвідує її по місцю проживання та не надає матеріальну допомогу та кошти на утримання дитини.

Довідкою Старокутського ліцею Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області від 15.10.2024 року №996/02-17 (а.с.25) стверджено що донька позивача в справі ОСОБА_3 , навчається в 7-А класі Старокутського ліцею. Контакт із ліцеєм, де навчається донька, підтримує лише тато, який завжди цікавиться успішністю дитини, спілкується з вчителями, на виклики до ліцею приходить теж тільки батько.

Згідно характеристики від 15.10.2024 року №84/02-13 (а.с.26) виданої директором, класним керівником та практичним психологом Старокутського ліцею Кутської селищної ради ОСОБА_3 навчається в Старокутському ліцеї із 5 класу. Учениця має хороший фізичний і розумовий розвиток. За час навчання вона демонструє високий і достатній рівень знань. ОСОБА_3 проживає з татом, який відповідально ставиться до виховання та навчання доньки, підтримує постійно зв`язок із класним керівником і вчителями ліцею, постійно відвідує батьківські збори та заходи в ліцеї. Вдома для дитини створені всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини.

Встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 проживає з татом, який відповідально ставиться до виховання та навчання доньки. Вдома створені всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. Батько підтримує постійний зв`язок із класним керівником та вчителями ліцею, постійно відвідує батьківські збори та заходи в ліцеї. Мати не цікавиться шкільним життям доньки, не відвідує її під час навчання, не приділяє дитині увагу та не підтримує жодного зв`язку з класним керівником.

Неповнолітня свідок ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності батька - ОСОБА_1 надала пояснення, що вона протягом тривалого часу проживає разом із батьком в АДРЕСА_1 . Фактично весь час виключно батько займається її вихованням та утриманням. Тільки батько відвідує школу де вона навчається, цікавиться станом її здоров`я, купляє всі необхідні речі. Мати проживає окремо від них та не цікавиться її життям взагалі, не спілкується із нею, а ні в телефонному режимі а ні навідує за місцем її проживання.

Випискою з історії хвороби амбулаторного хворого ОСОБА_3 від 14 жовтня 2024 року (а.с.27) стверджено, що відвідування дитини та проведення профілактичних щеплень проводиться у присутності тільки батька.

Згідно витягу про реєстрацію місця проживання з реєстру територіальної громади, виданої відділом ЦНАП Кутської селищної ради (а.с. 10) , неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Згідно актів обстеження умов проживання за № 961/02-15 від 07.08.2024 року (а.с.28) а також від 25 жовтня 2024 року (а.с.29) складеним начальником служби у справах дітей Андрусяком В.В., головним спеціалістом служби у справах дітей та начальником відділу соц.захисту населення за адресою АДРЕСА_1 у двоповерховому будинку, який є власністю позивача проживають батько ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (донька). Для виховання та розвитку дитини створені найкращі умови проживання, навчання та проведення дозвілля, повний запас продуктів харчування відповідно до потреб дитини.

Згідно довідки характеристики від 17 червня 2021 року №97, виданої Кутською селищною радою Косівського району Івано-Франківської області село Старі Кути за час проживання на території села Старі Кути громадянин ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, працьовитий, здібний, вихований.

Як вбачається іх акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 18 жовтня 2024 року, виданої Кутської селищною радою Косівського району ОСОБА_1 зареєстрований та проживає разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_3 у двоповерховому будинку (266,3 м2), який є його власністю.

Встановлено, що фактично відповідачка із дитиною взагалі не спілкується особисто та в телефонному режимі, не відвідує її по місцю проживання.

Обов`язок виховання дочки покладено виключно на позивача, оскільки відповідачка свідомо самоусувається від виконання батьківських обов`язків.

Судом встановлено, що на засідання комісії з питань захисту прав дитини Кутської селищної ради від 22 лютого 2025 року з`явилась мати ОСОБА_2 , повідомила членам комісії про те, що проживає у своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2 , Марковецького старостинського округу № 4 Тисменицької міської ради Івано-Франківської області, розлучена, не працює, оскільки є особою з інвалідністю, внаслідок психічного захворювання, дохід у неї лише пенсія по інвалідності, проте підтверджуючих документів про наявність або відсутність хвороби матір`ю ОСОБА_2 не було надано. На питання чому не цікавиться життям дитини, не приймає участі у вихованні, не цікавиться успіхами та здоров`ям дитини, мати відповідає, що дочка сама не хоче з нею спілкуватись та проживати. І вона категорично проти. Розгляд питання про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав було відкладено до чергового засідання у лютому 2025 року, матері, ОСОБА_2 була надана можливість додати документи до матеріалів справи про наявність хвороби, що перешкоджає виконанню батьківських обов`язків по відношенню до дочки. В свою чергу Службою у справах дітей Кутської селищної ради було підготовлено та надіслано запит до КНП «Прикарпатського обласного клінічного центру психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» від 22.01.2024 року № 15/02-20 про наявність чи відсутність тривалої хвороби у громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки села Одаї, Марковецького старостинського округу № 4 Тисменицької міської ради, Івано- Франківської області. У відповіді КНП «Прикарпатського обласного клінічного центру психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради не вказано про наявність чи відсутність у матері ОСОБА_2 тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків.

Комісією, на підставі зібраних документів та матеріалів справи встановлено факт ухилення матері ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої дитини, яка протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків по відношенню до дочки.

Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, керуючись 19, 141, 155, 164 Сімейного Кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини", з метою забезпечення найкращих інтересів дітей, комісія з питань захисту прав дітей Кутської селищної ради прийняла висновок (а.с.69-70) яким вважати за доцільне позбавлення батьківських прав громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительку села Одаї Марковецького старостинського округу № 4, Тисменицької міської ради Івано- Франківської області відносно її малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п. 15, 16 його Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином із долучених позивачем до матеріалів справи письмових доказів встановлено та підтверджено, що відповідач фактично не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавляться успіхами дітей, станом їх здоров`я, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток та навчання, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються із дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання дітьми відповідно до їх віку освіти .

Внаслідок такої поведінки відповідачки, виникли підстави для прийняття рішення про позбавлення батьківських прав внаслідок ухилення від виконання батьківських обов`язків матір`ю.

Суд звертає увагу, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на відповідача, адже позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку матері у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в її діях.

Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. При цьому в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає вимоги позивача підставними і такими, що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, ст. ст. 164-166 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд ,

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительку АДРЕСА_1 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Крилюк М.І.