Справа № 162/355/25
Провадження № 2/162/150/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі судді Глинянчука В.Д., з участю секретаря судових засідань Смаль Т.П., розглянувши справу за цивільним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Цей позов надійшов до Любешівського районного суду Волинської області через систему «Електронний суд» 20 квітня 2025 року.

Ухвалою суду від 24 квітня 2025 року у справі відкрито спрощене провадження.

Розгляд справи по суті не розпочато.

На призначену дату судового засідання 26 травня 2025 року сторони не з`явилися. Представник позивача Пилипчук А.С. 16 травня 2025 року подала заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору. Представник позивача також просить повернути Товариству з обмеженою з державного бюджету 2422,4 гривні судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з пунктом 2 частини першої, частиною другою статті 255 ЦПК суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Суд зауважує, що звертаючись до суду з позовною заявою у порядку ЦПК, позивач цим самим підтверджує наявність цивільно-правового спору на день подання позову.

Аналізуючи вказане законодавство у його системному зв`язку, суд констатує, що частина третя статті 142 ЦПК є спеціальною нормою по відношенню до частини другої статті 255 ЦПК та пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», адже містить конкретний алгоритм розподілу судових витрат у випадку задоволення позовних вимог відповідачем після пред`явлення позову. Якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Представник позивача у заяві про закриття провадження у справі вказала, що відповідач погасив заборгованість, та просить закрити провадження у справі згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК. Між тим, стороною позивача не подано заяви чи клопотання про стягнення з відповідача судових витрат.

Отже, підстав для повернення позивачу судового збору з державного бюджету в цьому випадку суд не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 13, 142, 206, 255 ЦПК, суд

постановив:

Закрити провадження у справі за цивільним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на підставі пункту 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

У задоволенні клопотання представника позивача Пилипчук Аліни Сергіївни про повернення з державного бюджету судового збору у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, сплаченого при поданні позовної заяви, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області протягом п`ятнадцяти днів з дня оголошення ухвали.

Суддя В.Д. Глинянчук