Справа № 465/9152/23 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-з/811/58/25 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
23 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Савуляка Р.В.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,
секретаря: Салати Я.І.
без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4», Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Львівська міська рада про стягнення недорахованої та недоплаченої заробітної плати,
Постановою Львівського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» - залишено без задоволення.
Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 вересня 2024 року залишено без змін.

03 березня 2025 року представника ОСОБА_1 Кавецький О.Я. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.

Проситв стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» на користь ОСОБА_1 7800 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі є дата складення повного судового рішення 23 травня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи заяви колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, виходячи із наступних обставин.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 16 жовтня 2024 року укладено Договір про надання правничої допомоги №16_10/24-ц з Адвокатом Кавецьким Олегом Ярославовичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №002368 від 26.04.2022р.).

Пунктом 1 Додаткової угоди від 16.10.2024 року до Договору №16_10/24-ц від 16.10.2024 року про надання правової допомоги передбачено, що сторони домовились, що за надання правової допомоги клієнт сплачує Адвокату винагороду (погодинний гонорар) із розрахунку 1200 грн. (одну тисяча двісті гривень 00 коп.) за одну годину роботи над справою №465/9152/23 в рамках апеляційного провадження адвоката Кавецького О.Я., який згідно умов Договору безпосередньо надає правову допомогу клієнту, що відповідає середній вартості години роботи адвоката у Львівській області, яка станом на 2024 рік становить 1000-1500 грн.

Згідно Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання правничої допомоги №16_10/24-ц від 16 жовтня 2024 року про надання правової допомоги та Додаткової угоди від 16 жовтня 2024 року до цього Договору від 16 жовтня 2024 року Адвокатом Кавецьким О.Я. на надання правової допомоги пов`язаної із захистом інтересів Позивача ОСОБА_1 в справі №465/9152/23 за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка № 4» на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 12 вересня 2024 по справі №465/9152/23 у Львівському Апеляційному суді, як суді апеляційної інстанції було витрачено часу в загальному обсязі 6 годин 30 хв.

Відповідно до умов Додаткової угоди від 16 жовтня 2024р. до Договору № 16_10/24-ц від 16 жовтня 2024 року ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити Адвокату визначену у Акті прийому-передачі наданих послуг до Договору №16_10/24-ц суму винагороди (гонорар) відповідно до Акту №28_02/25 підлягає оплаті Клієнтом протягом 30 банківських днів з моменту підписання цього Акту Сторонами.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справі "Баришевський проти України", "Двойних проти України", заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (пункт 269).

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява №35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява №24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Зазначені висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18, від 04 червням 2019 року у справі № 9901/350/18 та додатковій постанові у зазначеній справі від 12 вересня 2019 року, а також у постановах Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу з власної ініціативи. Такий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19.

Клопотання про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу від Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» не надходило.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що в задоволенні апеляційної скарги КНП Стоматологічна поліклініка №4 відмовлено, колегія суддів вважає, що Позивач поніс судові витрати на правову допомогу, що підтверджено належними засобами доказування у розмірі 7800,00 грн. і такі необхідно стягнути з з Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4».

Керуючись ст. 270 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» на користь ОСОБА_1 7 800 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 23 травня 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І