Справа № 577/1858/25
Провадження № 2-о/577/131/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Логіна Є.В.

за участю секретаря судового засідання Скляр О.М.

заявника ОСОБА_1

представника заявника Юсан І.О.

розглянувши, в порядку окремого провадження, у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Конотопі, справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в особі Міністерства оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення,-,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що вона перебувала на утриманні загиблого онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свої вимоги мотивує тим, ІНФОРМАЦІЯ_3 від вибухової травми внаслідок військових дій в районі н.п. Іванівське, Бахмутського району, Донецької області, загинув її онук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був пілотом (оператором) безпілотних авіаційних апаратів взводу безпілотних авіаційних комплексів роти вогневої підтримки НОМЕР_1 штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_2 . В періоди з 19.10.2023 р. по 24.03.2024 р., з 04.04.2024 р. по 23.05.2024 р. онук приймав безпосередню участь у заходах для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи у н.п. Костянтинівка, Донецької області.

24.05.2025 року, вона, як найближча родичка, отримала сповіщення від ІНФОРМАЦІЯ_4 про загибель онука, який був для неї єдиною близькою людиною.

Так, з 26.07.2010 року, на підставі рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради, вона була призначена опікуном онука, оскільки його батьки рішенням суду від 30.06.2010р. були позбавлені батьківських прав. Мати останнього ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вона з ОСОБА_4 постійно проживали разом і були зареєстровані у кв. АДРЕСА_1 . Коли онук прийняв рішення захищати країну, підтримала його незважаючи на хвилювання за його життя. Оскільки вона є пенсіонером, отримує незначний дохід у розмірі 2000-2500 грн. на місяць, тому онук постійно матеріально її утримував, так як мав достатнє грошове забезпечення. Його допомога була для неї постійним та основним джерелом існування.

Після загибелі ОСОБА_4 , заявниця звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_6 для отримання інформації про отримання одноразової допомоги, однак 27.12.2024 року отримала витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, в якому вказано, до подані документі повернуто на доопрацювання. Їй було роз`яснено, що необхідно звернутися до суду для отримання рішення про встановлення факту перебування на утриманні онука ОСОБА_2 , що і змусило звернутися до суду з відповідною заявою.

Встановлення такого факту має для неї юридичне значення, оскільки вплине на можливість отримання матеріальних виплат та гарантій.

Заявник ОСОБА_1 та її представник, адвокат Юсан І.О. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Заявник додала, що онук, окрім переказів на банківську карту, надавав їй готівкові кошти, коли приїжджав у відпустку, також допомагав по господарству, купував необхідне для проживання майно, побутові речі , тобто утримував її не тільки матеріально.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_7 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти вимог заявника заперечують.

Представник заінтересованої особи комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в особі Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився. Надали пояснення щодо позову, де зазначили, що позивачем не було надано належних доказів на підтвердження наявності/відсутності її доходів та доходів померлого онука для співвідношення їх розміру та встановлення факту утримання. Не підтверджено і того, що дохід померлого був саме єдиним джерелом доходу заявниці. Відсутні докази надання коштів військовослужбовцем заявниці, не надано доказів ні від Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області доказів про сплату (відсутність) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за померлим військовослужбовцем протягом вказаного терміну перебування на утриманні, ні від Державної податкової служби України про доходи (відсутність), отримані військовослужбовцем. Також, вказують, що із заяви не вбачається, з якого часу заявник просить встановити факт перебування на утриманні свого онука. Тому, заявником ніяким чином не підтверджено свого перебування на утриманні померлого військовослужбовця. Просять відмовити у задоволенні заявлених вимог.

Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, встановивши зазначені факти та обставини, дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до з ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Юридичні факти - це обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками записані - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що вбачається із копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( а.с.34).

Згідно копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_6 23.05.2008 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 і змінила прізвище на « ОСОБА_8 » ( а.с.33).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.06.2010 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ( а.с.19). ІНФОРМАЦІЯ_5 його мати ОСОБА_3 померла (а.с.33, зворот).

Вказане рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили. А згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В подальшому, опікуном над малолітньою дитиною - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено його бабцю ОСОБА_1 , згідно рішенням Виконавчого комітету Конотопської міської ради від 26.07.2010 р. (а.с.17,18)

Згідно витягу про зареєстрованих у житловому будинку осіб № 1419 від 15.01.2024 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15).

Як вбачається із довідки ВЧ НОМЕР_3 Міністерства оборони України від 22.06.2024 р. про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, солдат ОСОБА_2 займав посаду зовнішнього пілота (оператора) безпілотних летальних апаратів ВЧ НОМЕР_2 . Приймав участь у заходах, необхідних для оборони України у н.п. Костянтинівка Донецької області в періоди з 19.10.2023 р. по 24.03.2024 р., з 04.04.2024 р. по 23.05.2024 р. (а.с.20)

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Іванівське Бахмутського району Донецької області (а.с.21).

Сповіщення про смерть ОСОБА_2 було скероване саме бабці померлого, ОСОБА_1 , що вбачається із повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_4 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок військових дій в районі н.п. Іванівське Бахмутського району Донецької області, загинув її онук ОСОБА_2 (а.с.11).

У вказаному сповіщенні зазначено, що таке є підставою для подання документів для призначення пенсії (допомоги) і надання пільг у встановленому законом порядку. (а.с. 11).

Згідно довідки про причину смерті ОСОБА_2 від 28.05.2024 р., зазначено причину смерті вибухова травма внаслідок військових дій.( а.с.10).

Як вбачається із договору-замовлення ритуальних послуг від 28.05.2024 р., витрати на поховання ОСОБА_2 понесла його бабця ОСОБА_1 ( а.с.24).

Також, у відповідності до витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі від 27.06.2024 року, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , заведено спадкову справу №154/2024 (номер у Спадковому реєстрі 72636352) ( а.с.32). Спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 , зазначеного у свідоцтві про право на спадщину за законом від 13.12.2024 р. є його бабця - ОСОБА_1 (а.с. 31,32).

Як втановлено, ОСОБА_1 є пенсіонеркою, перебуває на обліку в Конотопському об`єднаному управлінні ПФУ в Сумській області, отримує пенсію за віком, сума яких за п`ять місяців, за період з 01.11.2023 р. по 31.05.2024 р. склала 11345,32 грн. ( а.с.12)

Із довідки про доходи померлого ОСОБА_2 вбачається, що за період з квітня 2023 року по квітень 2024 року останньому нараховано 178 279,09 грн. грошового забезпечення( а.с.13,14).

В матеріалах справи міститься витяг із переписки ОСОБА_1 з онуком ОСОБА_2 у мобільному додатку, з якого вбачається, що останній надавав їй грошову допомогу, шляхом переводу коштів на банківську картку. ( а.с.25).

Як вбачається із виписки по картковому рахунку клієнта ОСОБА_1 (а.с.26-28), на її картку із 23.02.2024р. по 22.05.2024р. неодноразово були зараховані перекази на суму 24 000 грн., 2 500 грн., 3 000 грн., 1 500 грн., 3 000 грн., 1 000 грн., 2 050 грн., 500 грн., 200 грн., 2000 грн., 400 грн. Востаннє 23.05.2024р. на суму - 6000 грн., про що онук повідомив ОСОБА_1 повідомленням у мобільному телефоні (а.с. 25).

Як встановлено, ОСОБА_1 після смерті онука зверталась до компетентних органів з метою отримати грошову допомогу, як утриманця загиблого. Так, відповідно до витягу з протоколу засідання комісії МО України з розгляду питань , пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.12.2024 року, було розглянуто подані ОСОБА_1 , бабусею загиблого ОСОБА_2 , документи про призначення і виплату одноразової грошової допомоги. Вирішено документи повернути на доопрацювання , оскільки бабуся не відноситься до визначеного законом кола осіб, які мають право на утримання (а.с.22,23).

Судом допитано свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтвердили факт перебування ОСОБА_1 на утриманні внука ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання, беручи участь у заходах для забезпечення оборони України, у зв`язку з військовою агресією рф.

Так, свідок ОСОБА_9 пояснив, що із ОСОБА_1 товаришує багато років, також у нього склались теплі стосунки з її онуком ОСОБА_11 . Підтвердив той факт, що з малку його виховувала лише бабуся, оскільки батьки були позбавлені батьківським прав. Досягнувши повноліття, онук постійно працював та допомагав ОСОБА_1 , як по домогосподарству, так і матеріально. Після початку повномасштабного вторгнення, будучи мобілізованим, ОСОБА_4 також систематично пересилав ОСОБА_1 кошти на утримання, що було для неї основним джерелом існування. Інколи кошти пересилав безпосередньо йому для подальшої передачі бабці, оскільки були перебої у роботі банку. Також онуком надавались кошти бабці і в готівковій формі, зокрема коли останній приїжджав у відпустку.

Допитана свідок ОСОБА_10 пояснила, що заявника та її онука знає давно. Підтвердила, що вони постійно разом проживали за спільною адресою, адже батьки ОСОБА_4 були позбавленні батьківських прав, тому його опікою займалась бабця. Також підтвердила, що ОСОБА_4 , перебуваючи в зоні бойових дій постійно пересилав бабці грошові кошти на утримання, адже її пенсія становила близько 2500 грн. на місяць, тому матеріальна допомога онука була необхідною для проживання. Також, вона сама неодноразово, безпосередньо розмовляла з ОСОБА_4 по телефону, останній повідомляв її про те, що постійно матеріально допомагає ОСОБА_1 .

Вказані свідки були попереджені судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів і підстав сумніватися у показах даних осіб суд не вбачає. Покази свідків є послідовними, надають інформацію про події або обставини, які узгоджується між собою з іншими доказами в справі.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування особи на утриманні.

Відповідно до ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі №644/6274/16-ц (провадження №14-283цс18) вказано, що «…згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалася, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування.

Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні питання про перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію у разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім"ї годувальника, які були на його утриманні.

Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона не була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до положень статті 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

У ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а саме: у випадках, зазначених у пп. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

За змістом ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд не бере до уваги твердження представника Міністерства оборони України щодо тої обставини, що заявником не доведено факт, що дохід померлого був єдиним джерелом доходу заявниці. Адже як слідує з усталеної судової практики, судам необхідно встановити не єдине, а основне і постійне джерело засобів для існування - допомогу з боку особи, яка надавала утримання.

Як встановлено судом та підтверджуєтсья дослідженими письмовими доказами та показами свідків, заявник ОСОБА_1 фактично з народження опікувалася своїм онуком ОСОБА_4 , оскільки його батьки вели аморальний спосіб життя, відповідно, були позбавлені батьківських прав. З 2010 року ОСОБА_1 року офіційно була призначена опікуном над онуком, постійно проживала разом ним, виховувала та піклувалася про нього. Мати хлопця ( дочка заявниці) померла, інших близьких людей, окрім онука, ОСОБА_1 не має.

Остання є пенсіонером, тобто непрацездатною особою, яка не може працювати через досягнення пенсійного віку. Розмір отримуваної пенсії є мінімальним і недостатнім для повноцінного життя.

Наявність факту утримання від померлого для заявниці як постійного та основного джерела засобу до існування узгоджується з наданими суду доказами, оскільки переказ коштів від померлого мав постійній та регулярний характер. При цьому, заявниця не перебуває в зареєстрованому шлюбі, осіб, які пов`язані спільним побутом та родинним зв`язком немає. Також, окрім матеріального забезпечення, факт утримання заявниці онуком проявлявся у допомозі по господарству, купівлі майна для спільного користування, ремонт житла, надання іншої допомоги, що підтверджуєтся поясненнями заявника та показами свідків, яким суд надає віри, адже такі є послідовними, та узгоджується між собою з іншими доказами в справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).

Також, п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З огляду на вище встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що факт перебування заявниці на утриманні онука ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок військових дій, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду та підлягає встановленню.

Керуючись ст.ст.12,247,264,265,315 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на утриманні онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування осіб:

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ).

Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 (юридична адреса: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ).

Заінтересована особа: Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в особі Міністерства оборони України (юридична адреса: м. Київ, проспект Повітряних Сил, буд. 6, ).

Повне судове рішення виготовлено 27 травня 2025 року.

Суддя Логін Є. В.