Справа № 523/4722/25
Провадження №2/523/3446/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"22" травня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.

за участю секретаря - Березніченко В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути на її користь аліменти з відповідача на утримання сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, обґрунтував свої вимоги тим, що син проживає разом з нею, знаходяться на її утриманні та потребує належного забезпечення його рівня життя. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 21.04.2025р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач направила заяву про підтримання позовних вимог та розгляду справи за її відсутності.

ОСОБА_3 на виклик в судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи направлялось повідомлення належним чином. Крім того, відповідача про час та місце розгляду справи було сповіщено через СМС-повідомлення направлене на наявний у справі номер мобільного телефону.

За письмовою згодою позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що у сторін по справі від спільного проживання народився син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За твердженням позивача, на теперішній час вона та відповідач проживають окремо один від одного, син проживає разом з нею, перебуває на її утриманні.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

За приписами ч.ч.1-3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За приписами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням, як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відомості про місце роботи та розмір доходу, який отримує позивач суду не надано.

Відомості про отримання відповідачем постійного та/або мінливого доходу, а також наявність у нього зареєстрованого права власності на рухоме та/або нерухоме майно, що вказувало б на наявність у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), суду не надано.

Таким чином враховуючи встановлені судом фактичні обставини, приймаючи до уваги перебування сина на повному матеріальному забезпеченні позивачки, з урахуванням того, що батьки мають рівні зобов`язання по утриманню дітей, приймаючи до уваги сталу судову практику в частині стягнення частки на одну дитину, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача щомісячно аліментів на утримання сина в розмірі частини від його доходу (заробітку), проте не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає, що стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі зазначеному вище забезпечить належні умови його виховання, що в свою чергу забезпечить його гармонійний розвиток на належному матеріальному рівні.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1211,20грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

На підставі ст. ст. 180, 181, 183, 191 СК України, керуючись ст. ст.12,13,76,200, 206,259, 263-265,268,280-282, 430 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_3 , проте не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 березня 2025 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп: НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп: НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 22 травня 2025р.

Суддя