провадження № 22-ц/824/9336/2025
головуючий у суді І інстанції Савчук Ю.Н.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - передано за підсудністю на розгляд до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, а якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що позовна заява не знаходилась в Шевченківському районному суді м. Києва оскільки Київський апеляційний суд ухвалою від 13 вересня 2024 року унікальний номер справи № б/н, апеляційне провадження № 22-ц-вп/824/28/2023 відмовив ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про визначення підсудності розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості. Матеріали позовної заяви повернуто особі, яка їх подала.За таких умов позовна заява після 13 червня 2024 року знаходилась у позивача.

Наголошує, що одна позовна заява не може розглядатись в двох справах із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.

Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Так, згідно з положеннями ч. 1 с. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до загальних правил, встановлених ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачка зареєстрована за адресою: у АДРЕСА_1 , справу необхідно передати за підсудністю до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, якому на підставі розпорядження ВССУ від 2 вересня 2014 року № 2710/38-14 визначена підсудність справ Троїцького районного суду Луганської області.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та вбачається з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 24 лютого 2025 за № 1142350 ОСОБА_1 зареєстрована у АДРЕСА_1 .

У свою чергу, відповідно до положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

При цьому, згідно з розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 вересня 2014 року № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», територіальну підсудність справ Жовтневого районного суду м.Луганська визначено Троїцькому районному суду Луганської області.

В подальшому розпорядженням Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року №1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», територіальну підсудність справ Троїцького районного суду Луганської області визначено Синельниківському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Таким чином, встановивши, що місце реєстрації відповідачки не відноситься до території Шевченківського району м. Києва, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про передачу справи за підсудністю до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для розгляду однієї позовної заяви в двох різних справах із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не можуть слугувати підставою для скасування ухвали суду щодо визначення підсудності справи, оскільки доказів відкриття двох судових проваджень за одним і тим же позовом до апеляційної скарги не додано.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба