Справа № 946/1619/24
Провадження № 2/946/735/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В свою чергу, відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом, яким просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/3 частину житловий будинок з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/3 частину житловий будинок з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Арнаут О.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно виданий на ім`я спадкодавця.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточненні первісні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та не заперечує щодо задоволення зустрічних позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник відповідача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою зустрічні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити та не заперечують щодо задоволення первісних позовних вимог та зустрічних позовних вимог.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити та не заперечує проти задоволення первісних позовних вимог та зустрічних позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.11.2024 року об`єднано в одне провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно з зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.04.2025 року об`єднано в одне провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно з зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з якого 1/7 частина належала йому згідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 1475/11, видане Ізмаїльською державною нотаріальною конторою від 30.01.1951 року, 3/7 частини з якого належали йому на підставі договору дарування № 2/2270, виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою від 28.04.1981 року, 1/7 частина з якого належала йому на підставі свідоцтва про прав на спадщину за законом № 2/2268, видане Ізмаїльською державною нотаріальною конторою від 28.04.1981 року, 1/7 частина з якого належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-2567, видане Ізмаїльською державною нотаріальною контрою від 06.08.1981 року та 1/7 частина з якого належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за № 2/4806, видане Ізмаїльською державною нотаріальною контрою від 23.09.1981 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22.07.1999 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_5 , згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно.

Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя спадкодавець ОСОБА_5 заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 77636872 від 12.07.2024 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 відсутня.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено актовим записом про народження № 180 від 10.03.1957 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Так, ОСОБА_4 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно по п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 16.02.2012 року, виданого відділом державної реєстрації акті цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 31334403 від 10.08.2012 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцями першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України є:

- дружина ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 20.04.1995 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради народних депутатів Одеської області;

- син ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 01.08.1995 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради народних депутатів Одеської області;

- донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 20.09.1991 року, виданого Кілійським районним відділом РАЦСу, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 7 від 19.02.2024 року, згідно якого після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 » та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_6 від 20.04.2023 року, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), згідно якого після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною 4 ст. 1268 ЦК України передбачено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Як було з`ясовано судом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 був неповнолітнім, тому вважається таким, що фактично прияв спадщину відповідно до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В свою чергу ОСОБА_2 будучи спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Частинами 1 та 2 ст. 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

19.02.2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В із заявою про надання згоди на подання зави про прийняття спадщини громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , як такою, що пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини і не заперечують щоб свідоцтвом про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 було видано на її ім`я.

Позивач ОСОБА_1 у передбаченому ч. 2 ст. 1272 ЦК України порядку, звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 19.02.2024 року, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів за первісним та зустрічним позовом неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених первісних та зустрічних позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів за первісним та зустрічним позовом такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє первісний та зустрічні позови.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспортний документ № НОМЕР_7 , орган, що видав №5119 від 01.05.2023 року, РНОКПП НОМЕР_8 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_9 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 18.03.2002 року, РНОКПП НОМЕР_10 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (паспортний документ № НОМЕР_11 , орган, що видав № 5119 від 21.09.2020 року, РНОКПП НОМЕР_12 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_3 (паспортний документ № НОМЕР_11 , орган, що видав № 5119 від 21.09.2020 року, РНОКПП НОМЕР_12 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_1 (паспортний документ № НОМЕР_7 , орган, що видав №5119 від 01.05.2023 року, РНОКПП НОМЕР_8 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_9 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 18.03.2002 року, РНОКПП НОМЕР_10 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті батька батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_9 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 18.03.2002 року, РНОКПП НОМЕР_10 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 )до ОСОБА_1 (паспортний документ № НОМЕР_7 , орган, що видав №5119 від 01.05.2023 року, РНОКПП НОМЕР_8 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (паспортний документ № НОМЕР_11 , орган, що видав № 5119 від 21.09.2020 року, РНОКПП НОМЕР_12 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/3 частину житловий будинок з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23 травня 2025 року.

Суддя: О.О.Бурнусус