Справа № 348/142/25
Провадження № 22-ц/4808/732/25
Головуючий у 1 інстанції Гундяк Т. Д.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів Баркова В.М., Мальцевої Є.Є.,

учасники справи

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27 березня 2025 року, яке ухвалене судом у складі судді Гундяка Т.Д.,

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначило, що 09.22.2020 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. Також, 09.22.2020 року відповідач підписав власноруч заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 50000 (п. 1.2. Договору); тип кредитної карти: картка «Універсальна»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п. 1.3 Договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4. Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до 4.2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00 % (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору).

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредитну карту НОМЕР_1 , строком дії 03/24, тип «Універсальна», кредитну карту НОМЕР_2 , строком дії 09/24, тип «Універсальна», кредитну карту НОМЕР_3 , строк дії 07/26, тип «Універсальна»

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконував неналежно, у зв`язку з чим станом на 17.12.2024 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 67 845,80 грн, яка складається з 56 034,52 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11 811,28 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.11.2020 у розмірі 67 845,80 грн, яка складається з 56 034,52 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11 811,28 грн - заборгованість за простроченими відсотками, вирішити питання розподілу судових витрат.

Заочним рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27 березня 2025 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 09.11.2020 в розмірі 60 029,12 грн, з яких: 48 217,84 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11 811,28 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

В задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» витрати зі сплати судового збору в сумі 2 143,30 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне дослідження всіх обставин справи, на належну оцінку доказів по справі, порушення судом норм процесуального та норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати заочне рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27 березня 2025 року в частині відмови часткового стягнення заборгованості за тілом кредиту, винести в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що 09.11.2020 року між сторонами укладено договір про надання банківських послуг, який станом на дату звернення з позовною заявою до суду складається з заяви про приєднання до умов та правил надання послуг від 09.11.2020 року; паспорту споживчого кредиту від 09.11.2020 року; умов та правил надання банківських послуг; тарифів.

Судом не враховано, що в п.2.1.1.3 Умов та Правил надання послуг зазначено порядок повернення кредиту. Так, сторони на підставі ст. ст. 1048, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України визначили цим договором розмір та порядок погашення кредиту, сплати процентів. Погашення кредиту та процентів здійснюється клієнтом щомісяця в такому порядку: клієнт доручає банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим договором, 1 числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта за цим договором (здійснювати договірне списання). В разі, якщо у клієнта повністю використаний кредитний ліміт та / або в разі виникнення у клієнта прострочених зобов`язань за договором, доручення клієнта про договірне списання за рахунок кредитного ліміту не застосовується. - крім погашення процентів в порядку та на умовах, визначених абзацом другим п.2.1.1.3.1., погашення кредиту та процентів здійснюється шляхом внесення клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту.

Вважає, що суд першої інстанції помилково встановив, що станом на 30.11.2023 заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту поточним (кошти отримані позичальником) становила 49 890,71 грн.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, ОСОБА_2 роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

Копію ухвали про відкриття провадження ОСОБА_1 отримав 29 квітня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із матеріалів справи вбачається, що ціна позову в даній справі становить 67 845,80 грн і є менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн * 30 = 90 840 грн), тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу вимог закону.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Із змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду оскаржується в частині часткової відмови у стягненні заборгованості за тілом кредиту в сумі 7 816,68 грн.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому апеляційний суд відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в оскаржуваній частині, а саме щодо відмови у стягненні заборгованості за тілом кредиту в сумі 7 816,68 грн. Стягнення відсотків не є предметом апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 48 217,84 грн, суд першої інстанції дійшов висновку, що з позичальника підлягає стягненню непогашена заборгованість нарахована відповідно до умов договору за вирахуванням безпідставно віднесених до тіла кредиту нарахованих відсотків в розмірі 7 816,68 грн, які в порушення умов договору було погашено за рахунок тіла кредиту понад встановлений кредитний ліміт, що призвело до його збільшення, та на погашення якого відповідач вносив кошти. При цьому, про стягнення цих коштів як нарахованих відсотків позивач вимог не заявляв.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі в оскаржуваній частині колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що 09.11.2020 ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

В заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 09.11.2020 зазначено основні умови кредитування, зокрема: в п. 1.2. сума / ліміт кредиту 50 000 грн - для карти Універсальна, строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, мета отримання кретину споживчі цілі; в п. 1.3. процентна ставка, відсотків річних: 42.0 % - для карти Універсальна.

Згідно довідки ОСОБА_1 було отримано кредитну карту НОМЕР_1 , від 30.09.2022, строком дії 03/24, тип «Універсальна», кредитну карту НОМЕР_2 від 09.11.2020, строком дії 09/24, тип «Універсальна», кредитну карту НОМЕР_3 від 19.09.2022, строк дії 07/26, тип «Універсальна».

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 : 09.11.2020 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 00,00 грн, з 20.10.2023 59 000,00 грн; 20.10.2023 кредитний ліміт зменшено до 50 000,00 грн, з 01.08.2024 - 0,00 гривень.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 17.12.2024 становить 67 845,80 грн, з якої: 56 034,52 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11 811,28 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Звертаючись до суду, АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача заборгованість, в тому числі за тілом кредиту в сумі 56 034,52 грн. До позовної заяви позивачем додано: копію заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, підписану ОСОБА_1 ; копію паспорту споживчого кредиту; розрахунок заборгованості за договором б/н від 09.11.2020 року, виписку за договором б/н від 09.11.2020 за період з 09.11.2020 по 19.12.2024.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання за договором, а саме надав відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується довідкою щодо надання ОСОБА_1 кредитної картки та довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки № НОМЕР_2 строком дії до 09/24.

Колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернув.

В п. 1.4. заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг визначено порядок повернення кредиту. Повернення кредиту здійснюється шляхом: - договірного списання з рахунку клієнта, у т, ч, за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за ним договором, 1 -го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; - шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно; - у разі прострочення з 31-го дня - 10% від заборгованості; - у разі прострочення з 181-го дня 100% від заборгованості;

В п. 2.1.1.3.1. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт доручає банку здійснювати списання коштів з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому були здійснені трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта. В разі, якщо у клієнта повністю використаний кредитний ліміт та / або в разі виникнення у клієнта прострочених зобов`язань за договором, доручення клієнта про договірне списання за рахунок кредитного ліміту не застосовується. крім погашення процентів в порядку та на умовах визначених абз. 2 п. 2.1.1.3.1., погашення кредиту та процентів здійснюється шляхом внесення клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі Мінімального обов?язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту; При цьому, якщо до 25 числа (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, клієнт самостійно не здійснить платіж в готівковій або безготівковій формі у розмірі Мінімального платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, клієнт доручає банку при настанні термінів платежів здійснювати списання грошей у валюті кредитного ліміту з усіх рахунків клієнта, відкритих в банку, та рахунків, що будуть відкриті клієнтом банку в майбутньому, в розмірі заборгованості, яка підлягає сплаті банку за цим договором (здійснювати договірне списання). В разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. При цьому сторони, на підставі ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування» узгодили, що доручаючи банку здійснити договірне списання на оплату відсотків за користування кредитом за рахунок кредитного ліміту, клієнт використовує кредитні кошти на споживчу ціль, а саме - здійснює трату на оплату послуг банку за цим договором.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 17.12.2024 становить 67 845,80 грн, з якої: 56 034,52 грн - заборгованість за тілом кредита; 11 811,28 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 : 09.11.2020 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 00,00 грн, з 20.10.2023 59 000,00 грн; 20.10.2023 кредитний ліміт зменшено до 50 000,00 грн, з 01.08.2024 - 0,00 гривень.

З огляду на встановлене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що станом на 30.11.2023 заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту поточним (кошти отримані позичальником) становила 49 890,71 грн та досягла кредитного ліміту, встановленого по картці.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду про те, що стягнення банком за рахунок тіла кредиту понад встановлений кредитний ліміт на погашення заборгованості за нарахованими відсоткам у період з 01.12.2023 по 30.04.2024 в сумі 7 816,68 грн не відповідає умовам п. 1.4. укладеного договору та умовам. У розумінні п. 1.4., п. 2.1.1.3.1. Умов та Правил, банк безпідставно здійснював списання процентів за рахунок кредитного ліміту понад встановлений кредитний ліміт.

Між тим, колегія суддів звертає увагу, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20

В паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 09.11.2020 року, міститься зауваження про те, що інформація зазначена в ньому зберігає чинність та є актуальною лише до 24.11.2020 року. Більш того, зі змісту цього паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в ньому, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково послався на розділ 5 паспорту споживчого кредиту.

Разом з тим, зазначене не вплинуло на вирішення позову по суті позовних вимог, оскільки суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 48 217,84 грн за вирахуванням безпідставно віднесених до тіла кредиту нарахованих відсотків в розмірі 7 816,68 грн, які в порушення умов договору було погашено за рахунок тіла кредиту понад встановлений кредитний ліміт.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2025 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без змін.

Заочне рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27 березня 2025 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 23 травня 2025 року.

Судді: В.М. Луганська

В.М. Барков

Є.Є. Мальцева