Справа № 296/7925/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 травня 2025 рокум. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Драча Ю.І.

за участю секретаря судового засідання Дальянської В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Божок Роман Олексійович, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду міста Житомира надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 296/7925/24 за позовом ТзОВ «Гелексі Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Заява подана та підписана представником заявника Божком Р.О.

У поданій заяві заявник просить суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правову допомогу в сумі 30000,00 грн.

15.05.2025 представником позивача у справі подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких зазначено, що сума витрат в розмірі 30000,00 грн. перевищує розмір встановлений в орієнтовному розрахунку, що наведений у відзиві на позовну заяву. Зазначено, що справа не є значної складності та заявлена сума не є співмірною з обсягом виконаної роботи. Крім цього, зазначено, що представником відповідача порушено порядок подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу.

Ухвалою судді Драча Ю.І. від 20.05.2025 розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення призначена до розгляду без виклику сторін.

Згідно зі ст. 107 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29.04.2025 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено у задоволенні позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами частин першої, другої, четвертої, п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Натомість, представник відповідача на підтвердження оплати послуг за правову допомогу адвоката у розмірі 30 000 грн. надав до суду лише акт здавання-приймання послуг з надання правової допомоги від 30.04.2025, договір про надання правничої допомоги в суді від 11.02.2025, додаткову угоду від 11.02.2025 та рахунок фактуру № 5 від 30.04.2025 на суму 30000,00 грн. Проте, суд наголошує, що представником ОСОБА_1 не надано жодного підтверджуваного доказу про оплату таких послуг, документи, що свідчать про оплату послуг та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Крім цього, суд зазначає, що представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Божок Р.О. у судових засіданнях не заявляв про необхідність здійснення розподілу судових витрат, зокрема і в день винесення рішення суду (29.04.2025), хоча був присутній в судовому засіданні. Також, адвокатом не було зазначено про надання доказів понесення витрат на правову допомогу після винесення рішення, про орієнтовану суму витрат зазначено лише у відзиві на позовну заяву.

З огляду на вищенаведене, суд вбачає підстави для відмови ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Божок Роман Олексійович в ухваленні додаткового рішення.

Керуючись статтями 133, 137, 247,268, 270, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Божок Роман Олексійович в ухваленні додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ю. І. Драч