Справа № 615/181/24
Провадження № 2/615/10/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Левченка А.М.,

за участю секретаря судового засідання Павлович В.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 615/181/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

06.02.2024 року ОСОБА_2 (далі по тексту позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до Валківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту відповідач, ОСОБА_3 ) про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, у якому просив суд:

Визнати недостовірною та такою, що порушує права ОСОБА_2 на повагу до його честі, гідності та недоторканості ділової репутації, а також такою, що завдала моральної шкоди, інформацію, розповсюджену ОСОБА_3 02.02.2024 року при працівниках Комунального підприємства Вода Валківської міської ради Харківської області за адресою: вул. Стадіонна, 3, м. Валки, Богодухівського району, Харківської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації у розмірі 150 000 тис грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначив, що з 2017 році він обіймає посаду директора Комунального підприємства Вода Валківської міської ради Харківської області (далі по тексту - КП Вода ). 02.02.2024 року ОСОБА_2 перебував на своєму робочому місці, коли приблизно о 10:00 до будівлі підприємства за адресою: АДРЕСА_1 прийшов абонент ОСОБА_3 (відповідач) з питанням щодо запровадження комерційного обліку та фінансування цих робіт. В ході спілкування з працівниками відділу збуту підприємства громадянин ОСОБА_3 почав вимагати договір, на що йому відповіли про те, що договір на послуги з водопостачання є публічним та розміщений на офіційному веб-сайті Валківської міської ради. Далі ОСОБА_3 почав вимагати друкований текст з печаткою та підписом, на що текст було роздруковано та видано. Оскільки у громадянина ОСОБА_3 було ще багато питань, позивачем було роз`яснено ОСОБА_3 право викласти такі питання у письмовому зверненні та зареєструвати його в канцелярії. Це не влаштувало відповідача ОСОБА_3 , який почав роздратовано та на підвищених тонах принижувати позивача в присутності працівників підприємства. Його вислови було чутно у всій будівлі. Відповідач висловлювався нецензурною лайкою, ображав позивача: ти гамно та сосунок, погрожував позивачу, що посадить його до в`язниці, обзивав великим корупціонером і ще дуже багато образливих слів, які принижують честь, гідність і ділову репутацію позивача.

Через незаконні дії ОСОБА_3 у позивача підвищився артеріальний тиск, почало боліти серце та німіти рука. Дещо прийшовши до тями позивач був змушений звернутись за допомогою до медичного закладу. Після огляду позивача негайно направили до відділення Валківської ЦРЛ, де надали допомогу та оформили листок непрацездатності.

Того ж дня, після отримання медичної допомоги позивачем було подана відповідна заява до Валківського відділення поліції № 1 Богодухівськго РВП, про що отримав талон-повідомлення ЄО № 356 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію.

Позивач зазначив, що негативна інформація була поширена відповідачем в присутності працівників КП Вода, в якому позивач обіймає посаду директора, внаслідок чого стала відомою співробітникам підприємства, що завдало позивачу моральних страждань та призвело до розладу здоров`я.

04.03.2025 року відповідачем ОСОБА_3 було подано відзив, в якому відповідач проти задоволення позову заперечував з таких підстав.

29.11.2023 року відбулися загальні збори ОСББ Майське - 37, на яких відповідачем було порушено питання про необхідність підготовки звернення до Валківської міської ради Про виділення коштів з місцевого бюджету для встановлення в будинку сучасного, з дистанційним управлінням передачі інформації вузла комерційного обліку.

27.12.2023 року на кожному під`їзді будинку АДРЕСА_2 , де проживає відповідач, були розміщені попередження про застосування механізму нарахування та розподілу між співвласниками спожитої води за показниками вузла комерційного обліку.

31.01.2024 року відповідач особисто зателефонував до КП Вода та повідомив, шо на будинку АДРЕСА_2 відсутній вузол комерційного обліку та запропонував направити відповідальну особу для складання акту, але ніхто з відповідальних працівників КП Вода не прибув. 02.02.2024 року за участю правління ОСББ та співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , був складений акт обстеження від 02.02.2024 року, яким було зафіксовано факт відсутності вузла комерційного обліку.

Окрім запрошення представника КП Вода відповідач мав на меті відновлення договірних відносин з надавачем послуг КП Вода, письмова форма якого передбачена нормами Закону України Про житлово-комунальні послуги, п. 5 Типового індивідуального договору, Постановою КМУ від 05.07.2018 року № 690 Про затвердження правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Відповідач ОСОБА_3 пояснив у відзиві, що є військовим пенсіонером з 16.06.1990 року, капітаном запасу до 1996 року, наразі звичайний військовий пенсіонер. З 01.07.1990 року погодився очолити Виробниче Управління ВКЗ Водоканал з центром у м. Валки, до складу якого входило п`ять дільниць (м. Богодухів, м. Краснокурстьк, м. Нова Водолага, с. Стрілече та м. Валки. За час роботи відповідача начальником управління, у 1992 році на рівні управлінь Харківської області було започатковано розроблення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, для кожної дільниці окремо. За контрактом з Валківською міською радою відповідач працював 5 років. До сьогодні напам`ять знає всю Валківську водопровідну та каналізаційну мережі. Відповідач зазначив, що є депутатом Валківської міської ради п`ятого скликання, депутат Валківської районної ради сьомого скликання. Співзасновник двох громадських об`єднань та керівник. Головував чотири рази на виборчій дільниці в м. Валки на парламентських виборах та виборах Президента України. Відстоював неодноразово права громади в судах за нормами КАС України та всі виграв.

Про викладені у позовній заяві події 02.02.2024 року відповідач зазначив, що дії позивача є відвертим наклепом на нього. Натомість позивач 02.02.2024 року взяв його за рукав куртки з наміром виштовхати з кабінету. У відповідача, було поламане ребро, що підтверджується рентгенівськими плівками та відміткою хірурга від 01.02.2024 року. На думку відповідача причиною неадекватної поведінки директора ОСОБА_2 став факт виготовлення для відповідача бланка типового індивідуального договору, який не відповідає сучасним вимогам, та відповідачем було зроблено суттєве зауваження про те, шо приміщення, де перебуває відповідач, це надбання всієї Валківської громади, а позивач найманий громадою керівник, що уклав від імені громади контракт з Валківським міським головою і отримує від споживачів кошти та заробітну плату. Відповідач пояснив, що зазнав ганебного ставлення спочатку з боку ОСОБА_4 , яка не бажала роздрукувати йому бланк типового договору, потім, коли відповідач увійшов до кабінету ІТР, з`ясувати, де інженер ОСОБА_5 , за ним зайшов ОСОБА_2 за наміром виштовхати за двері. Відповідач запропонував йому викликати наряд поліції діставши паспорт з кишені, та чомусь позивач цього не зробив. Про вказані обставини відповідач повідомляв поліцію шляхом надання пояснень, які були прийняті 15.02.2024 року, коли відповідач випадково дізнався про звернення ОСОБА_2 до Валківського ВП. В цей час відповідач узгоджував із правоохоронними органами при фіксуванні правопорушення в сфері природоохоронного законодавства з боку КП Вода, розклав на їхньому столі роздруковані світлини, які чітко свідчать про місце скиду неочищених каналізаційних стоків у р. Мжа, водний об`єкт загальнодержавного значення, показав руїни очисних споруд, на капітальний ремонт яких уже були виділені кошти з бюджету.

Відповідач стверджує, що позивачем не було доведено перед судом факту розповсюдження відповідачем будь-якої інформації, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, натомість пояснення осіб, які є підлеглими позивача, є нікчемними. Відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рух справи.

Ухвалою судді Валківського районного суду Харківської області від 16.02.2024 року ОСОБА_6 відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 08.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди до судового розгляду по суті.

Ухвалою Валківського районного суд Харківської області від 05.02.2025 року в задоволенні заяв відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_7 про відвід судді Валківського районного суду Харківської області Токмакової Алли Петрівни від розгляду цивільної справи №615/181/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди відмовлено. Самовідвід судді Токмакової Алли Петрівни від розгляду цивільної справи №615/181/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди задоволено.

Цивільну справу №615/181/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, передано до канцелярії Валківського районного суду Харківської області для передачі іншому судді, визначеному в порядку ст.33 ЦПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2025 року, справа №615/181/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, передана судді Валківського районного суду Харківської області Левченку А.М.

Ухвалою судді Валківського районного суду Харківської області Левченка А.М. від 11.02.2025 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди. Постановлено повторно провести підготовче провадження.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 04.03.2025 року закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Ніколаєв В.І. позов підтримали. Позивач ОСОБА_2 пояснив суду, що займає посаду директора КП Вода Валківської міської ради Харківської області. 02.02.2024 року до приміщення підприємства прийшов відповідач ОСОБА_3 , який в присутності підлеглих образив його нецензурними словами. Позивач пояснив суду, що на протязі дванадцяти років очолює підприємство, є почесним громадянином міста Валки, полковник МНС у відставці, та вважає, що хоч відповідач і є старшим за нього, проте позивач не заслуговує на такі слова, які були висловлені в його бік відповідачем, а саме: гамно, скотина, ти ніхто, пішов ти і так далі. Вважає, що такі слова та поведінка відповідача, які мали місце у присутності усього колективу, зачіпають його честь, гідність та ділову репутацію. Крім цього, внаслідок таких дій відповідача, позивач зазнав шкоди фізичному здоров`ю, потрапив до лікарні.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Кошма О.Г. проти задоволення позову заперечували, просили у задоволенні позову відмовити. Відповідач ОСОБА_3 пояснив суду, що в матеріалах справи наявні докази відсутності подій, про які вказує позивач, зокрема, відповідь начальника поліції, яка отримана на адвокатський запит представника відповідача адвоката Кошми О.Г. про відсутність будь-яких підстав для порушення провадження стосовно ОСОБА_3 за ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство). Позивач є безвідповідальною і безчесною людиною, оскільки у позовній заяві не було наведено підстав, з яких відповідач з`явився до КП Вода 02.02.2024 року. Так, 31.01.2024 року відповідач звернувся до КП Вода з повідомленням про необхідність прибуття працівника для складання акту-претензії про відсутність будь-якого вузла комерційного обліку за допомогою якого буде здійснюватися нарахування та розподіл між співвласниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Такий вузол комерційного обліку відсутній в будинку і по сьогоднішній день. Ніхто з працівників КП Вода для складення акту-перетензії не прибув. 01.02.2024 року відповідач пішов до КП Вода, де по дорозі зламав ребро, звернувся до лікарні. Зазначив, що для того, щоб не допустити безпідставного стягнення з боку КП Вода безпідствано донарахованої вартості спожитих послуг звернувся з відповідним зверненням до Валківського міського голови. 02.02.2024 року відповідач зі зламаним ребром повторно пішов до КП Вода з`ясувати причини нерибуття працівника для складання акту. Перебуваючи в КП Вода відповідач спілкувався з працівником підприємства паном Ліскуновим з метою з`ясування причин неприбуття відповідальної особи для складання акту. В цей час до кабінету зайшов позивач, який схопив відповідача за рукав і намагався виштовхати, коли у відповідача було зламане ребро. Відповідач пояснив суду, що нікого не ображав, оскільки не має такої звички. Те, що відбулося 02.02.2024 року є наслідком того, що позивач прийшов захистити свої права, які порушив позивач, оскільки дії КП Вода щодо нарахування відповідачу зайвих кубометрів спожитих послуг є безпідставними, про що доповів міський голова на нараді колективу підприємства. Відповідач також пояснив, що звертався до правоохоронних органів з приводу незаконних дій позивача щодо незаконного захоплення земель прибережної смуги та будівництва греблі. Було порушено кримінальне провадження за ст. 364 КК України. Відповідач заперечує факт висловлення ним образ на адресу позивача 02.02.2024 року в приміщенні КП Вода. Відповідач вважає, що дії позивача, який виштовхував його з кабінету ІТР, були пов`язані із тим, що відповідач вимагав надати йому договір, в якому вказаний отримувач платежів за комунальні послуги банк ПУМБ, який розташований у м. Харкові, куди надходять платежі усіх фізичних та юридичних осіб, які розміщені на території Валківської ОТГ, у тому числі і суду в особі ТУ ДСА України в Харківській області. Також відповідач вважає, що дії позивача щодо звернення з позовом у цій справі є наслідком його активної громадянської позиції з відстоювання своїх прав споживача та помстою з боку позивача за це.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до довідки Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області від 29.04.2022 року ОСОБА_2 перебуває на посаді директора Комунального підприємства Вода Валківської міської ради Харківської області, яке надає послуги з водопостачання та водовідведення у десяти населених пунктах Валківської міської територіальної громади.

Відповідно до поданої відповідачем до відзиву роздруківки скрін-шоту екрану мобільного телефону 31.01.2024 року на номер мобільного телефону був зроблений вихідний дзвінок о 14:39. Вказаний номер мобільного телефону вказаний у поданій відповідачем роздруківці тексту складеного на адресу мешканців будинку по провул. Коржівський про запровадження КП Вода комерційного обліку послуг централізованого водопостачання та послуг централізованого водовідведення з 01.01.2024 року.

Згідно копії відмітки в медичній книжці Валківської ЦРЛ від 01.02.2024 року на підставі направлення електронного направлення 4999-3479-0156-9403 ОСОБА_3 було діагностовано забій грудної клітини ребер праворуч. Також подано роздруківку електронного направлення 4999-3479-0156-9403.

05.02.2024 року ОСОБА_3 до Валківської міської ради поданий запит про доступ до публічної інформації про надання завірених копій документів: Рішення Валківської міської ради від 11.04.2023 року № 1052, рішення виконкому Валківської міської ради Про затвердження тарифів на послуги, яке надає КП Вода, лист-пропозицію КП Вода, протоколи засідань робочих груп та результати голосування членів робочих груп при розгляді тарифів окремих видів послуг з водопостачання та водовідведення, ліцензію про право на надання послуг КП Вода, рішення про укладання контракту з директором КП Вода.

05.02.2024 року до КП Вода ОСОБА_3 подано акт-притензію, в якому відповідач просив нараховувати за спожиті послуги, надані підприємством, на підставі показань лічильника холодної води (вузла розподільного обліку), встановленого та зареєстрованого у законний спосіб, з дотриманням будівельних норм та правил, та переданих даних показників відповідальній особі. Укласти з ОСОБА_3 індивідуальний договір з підприємством. В акті-претензії також вказується, що було обстежено підвальні приміщення будинку АДРЕСА_2 та не виявлено ознак монтажу вузла комерційного обліку. До акту-претензії додано акт обстеження будинку від 02.02.2024 року по АДРЕСА_2 , складений та підписаний членами ОСББ Майське 37. Акт складений про відсутність вузла комерційного обліку холодної води станом на момент складення 02.02.2024 року.

07.02.2024 року до КП Вода ОСОБА_3 подано заяву про надання інформації, в якому порушено питання про надання копій документів про місце встановлення вузла комерційного обліку холодної води, ким встановлений вузол та за який рахунок, акт приймання-передачі, відповідальних осіб, структуру діючих цін і тарифів, копію повідомлення про намір встановлення вузла комерційного обліку з реєстраційним номером та підписом особи, якій його вручено, штатну чисельність працівників. До письмового звернення додано копію квитанції за січень 2024 року по особовому рахунку ОСОБА_3 .

Листом КП Вода від 15.02.2024 року за № 38 на адресу ОСОБА_3 , було надано відповідь на акт-претензію від 05.02.2024 року, в якій вказано, що КП Вода не брало на себе зобов`язань щодо встановлення будь-яких приладів у підвальному приміщенні багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 .

Листом КП Вода від 15.02.2024 року за № 39 на адресу ОСОБА_3 , було надано відповідь на заяву про надання інформації від 07.02.2024 року, в якому повідомляється про встановлення вузла комерційного обліку за адресою по АДРЕСА_2 , факт виконання робіт, відсутність необхідності повідомлення споживачів про факт встановлення вузлів комерційного обліку, порядок знаття показань, порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих послуг, штатну чисельність працівників, надіслано копії структури діючих цін/тарифів.

Також до відзиву було подано заяву-приєднання до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення стосовно споживача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно талону-повідомлення єдиного обліку № 356 02.02.2024 року о 19:52 надійшла заява про те, що 02.02.2024 року о 10:20 за адресою: АДРЕСА_1 , 02.02.2024 року о 18:55 до ЧЧ ВП №1 Богодухівського РВП надійшла письмова заява від директора КП Вода ОСОБА_2 , про те, що 02.02.2024 року близько 10:20 відвідувач ОСОБА_3 прийшов на прийом до підприємства КП Вода в ході надання йому послуг йому не сподобалось ставлення працівників після чого ОСОБА_3 почав нецензурно висловлюватися, ображати та погрожувати ОСОБА_2 . Проводиться перевірка. Заявник: ОСОБА_2 .

Відповідно до листа ВП № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області від 23.08.2024 року № 9398вс/119-73/03/20-204 на адвокатський запит адвоката Кошми О., було повідомлено, що заява громадянина ОСОБА_2 , була зареєстрована в ЄО № 356 від 02.02.2024 року та по якій було прийнято рішення про списання матеріалу до справи 23.02.2024 року. Громадянин ОСОБА_8 не надав пояснення. Дана заява не була внесена до ЄРДР.

Згідно довідки КНП Валківської ЦРЛ від 05.02.2024 року № 62 ОСОБА_2 перебував на лікуванні в терапевтичному відділенні КНП Валківська ЦРЛ з 02.02.2024 по теперішній час. Діагноз: гіпертонічна хвороба І ІІ ступеню. Гіпертонічний крин. ,

0

Відповідно до поданого до відзиву витягу з ЄРДР у кп № 0000397 від 07.12.2024 року за заявою ОСОБА_3 про зловживання службовим становищем працівниками КП Вода, було порушено кримінальне провадження за ч. 1 ст. 364 КК України.

В силу приписів принципу безпосередності (ст. 229 ЦПК України) суд не досліджував подані до позову письмові пояснення свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , оскільки показання свідків досліджуються судом безпосередньо під час їх допиту судом в судовому засіданні.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_9 показала суду, що працює на посаді контролера КП Вода. 02.02.2024 року свідок перебувала на робочому місці та стала свідком подій, коли ОСОБА_3 на підвищених тонах розмовляв з ОСОБА_2 . Свідок чула, як перебуваючи в коридорі ОСОБА_3 називав ОСОБА_2 корупціонером і сосунком. Після цього ОСОБА_3 прийшов з ОСОБА_2 до неї в кабінет та вимагав надати договір, питав за тарифи. Начальник абонентського відділу Шевченко П.П. пояснила, шо договір наявний у відкритому доступі на веб-сайті Валківської міської ради.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_10 показала суду, що працює на посаді контролера КП Вода. 02.02.2024 року свідок перебувала на своєму робочому місці. Спочатку свідок чула гучну розмову, потім до кабінету увійшли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який вимагав надати йому договір про водопостачання та водовідведення. ОСОБА_3 , було повідомлено, що договір розміщений на веб-сайті Валківської міської ради та запропоновано роздрукувати такий договір. Про що саме розмовляли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до того, як зайшли до її кабінету, свідок не чула.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_11 показала суду, що працює начальником відділу збуту та маркетингу КП Вода. 02.02.2024 року до її кабінету зайшли ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який попросив розповісти ОСОБА_3 питання, які його цікавлять по договору. Свідок, разом з іншими працівниками, які були присутні в кабінеті, розказали ОСОБА_3 про те, що договір є публічним та розміщений на сайті Валківської міської ради. ОСОБА_3 попросив надати йому роздрукований екземпляр договору. Секретар роздрукувала договір та договір був наданий ОСОБА_3 . Після чого ОСОБА_3 спитав, де перебувають інженери підприємства. ОСОБА_3 вказали, де знаходиться їх кабінет. ОСОБА_3 пішов до інженерів. Після цього до кабінету увійшов ОСОБА_2 , спитав, де зараз перебуває ОСОБА_3 . Після чого, свідок почула, як в коридорі ОСОБА_3 на підвищених тонах почав ображати ОСОБА_2 : хто ти такий, сосунок, гамно. При цьому, ОСОБА_3 виражався гучно, так, що чув увесь колектив.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_12 показала суду, що працює на посаді контролера КП Вода. 02.02.2024 року, перебуваючи на робочому місці, свідок чула гучну розмову з кабінету директора. Через декілька хвилин до неї в кабінет зайшов абонент ОСОБА_3 , який запитав про договір, на що йому була надана відповідь, що договір перебуває у публічному доступі на веб-сайті Валківської міської ради. Також, ОСОБА_3 поцікавився з приводу комерційного лічильника. ОСОБА_3 пояснили, що дане питання він може з`ясувати у головного інженера, куди був направлений. Через декілька хвилин зайшов директор, спитав, де ОСОБА_3 . Далі, через декілька хвилин свідок почула, як ОСОБА_3 гучно, в грубій формі виражався у бік ОСОБА_2 такими словами: сосунок, корупціонер, хто ти такий.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_13 показала суду, що працює на посаді контролера КП Вода контролером. 02.02.2024 року в сусідньому кабінеті директора було чутно гучну розмову на підвищених тонах. Після чого до кабінету увійшли ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який попросив надати ОСОБА_3 договір, який він просить. Начальник відділу ОСОБА_11 пояснила ОСОБА_3 , що договір наявний в публічному доступі на сайті Валківської міської ради, який був роздрукований та наданий ОСОБА_3 . В кабінеті також перебували ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 . Далі в коридорі, через відкриті двері свідок чула, як ОСОБА_3 виражався: корупціонер, сосунок. Цього ж дня ОСОБА_2 звернувся до лікарні, оскільки у нього підвищився тиск.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_14 показав суду, що працює на посаді інженера-енергетика КП Вода. 02.02.2024 року свідок перебував на робочому місці. До кабінету свідка зайшов ОСОБА_3 , який спитав у свідка: де відповідальний за лічильники?. Відповідального на місці не було, свідок перебував в кабінеті сам. Після цього до кабінету увійшов ОСОБА_2 та звернувся до ОСОБА_3 зі словами: напишіть письмове звернення або заяву, ми вам відповімо. ОСОБА_3 відповів ОСОБА_2 : хто ти такий, ти говно, сосунок. ОСОБА_2 відповів ОСОБА_3 : зустрінемось в суді. При цьому, двері в кабінет були відкриті, ОСОБА_3 розмовляв голосно.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_16 показала суду, що працює на посаді менеджера (управителя) з персоналу КП Вода. 02.02.2024 року до приймальні директора КП Вода ОСОБА_2 увійшов ОСОБА_3 та запитав, чи директор на місці. Директор перебував на робочому місці, після чого ОСОБА_3 увійшов до його робочого кабінету. Далі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вийшли з кабінету та пішли разом до відділу збуту та маркетингу. Після цього до свідка звернулась ОСОБА_11 та попросила роздрукувати договір, який свідок роздрукувала та віднесла до кабінету ОСОБА_11 . Далі свідок почула з кабінету, як ОСОБА_3 пішов до кабінету ОСОБА_14 . Далі свідок почула крики ОСОБА_3 образливими словами, які свідку не приємно відтворювати. Через деякий час ОСОБА_3 увійшов до приймальні та попросив поставити печатку на договорі, на що свідок відповіла, що на цьому документі печатка не ставиться.

За клопотанням відповідача було проведено одночаний допит свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_11 .. Під час одночасного допиту на запитання відповідача свідок ОСОБА_11 показала суду, що до неї звернувся ОСОБА_3 надати договір. Свідок ОСОБА_11 вийшла з кабінета до свідка ОСОБА_16 для того, щоб отримати роздруківку договору. Свідок ОСОБА_16 роздрукувала договір та принесла його до кабінету ОСОБА_11 .

Крім цього, після допиту свідків, відповідачем ОСОБА_3 було заявлено клопотання про допит у якості свідків позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 щодо відомих їм обставин справи на підставі ч. 1 ст. 234 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України якщо сторона, третя особа, їх представники заявляють, що факти, які мають значення для справи, їм відомі особисто, вони за їхньою згодою можуть бути допитані як свідки згідно із статтями 230-232 цього Кодексу.

В судовому засіданні судом роз`яснено учасникам справи та їх представникам положення ч. 1 ст. 234 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_2 не надав суду згоду бути допитаним у якості свідка.

Відповідач ОСОБА_3 надав суду згоду бути допитаним у якості свідка за його клопотанням.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка відповідач ОСОБА_3 показав суду, що 31.01.2024 року відповідач особисто зателефонував до КП Вода з метою запросити відповідальну особу для складення акту-претензії про відсутність будь-якого вузла комерційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідальна особа на прохання відповідача для складання акту не з`явилась. 05.02.2024 року був складений акт про відсутність вузла комерційного обліку. Крім цього, 07.02.2024 року відповідач заперечував проти поширення стосовно нього його персональних даних. Відповідачем було отримано квитанцію за січень 2024 року на суму 2665 грн 19 коп. В цій квитанції відображено, що ним використано обсяг спожитих послуг 20 кубометрів, а нараховано за 33 кубометрів. Разом із тим, намір встановлення вузла комерційного обліку з`явився лише 01.04.2024 року, про що свідчить повідомлення КП Вода. Відповідач зазначає, що як би ним, не було вчасно складено акт-претензію, то у КП Вода були б підстави для стягнення в порядку наказного провадження відповідної суми боргу, яка, як зазначає відповідач, була нарахована незаконно. 02.02.2024 року в приміщенні КП Вода будь-яким образливими словами, які зазначені у позовній заяві, ОСОБА_3 в бік ОСОБА_2 не висловлювався. Між ними відбувся діалог, під час якого ОСОБА_2 виштовхував ОСОБА_3 з кабінету. Відповідач також зазначив, що за результатами розгляду заяви позивача до поліції на дії ОСОБА_3 відділом поліції рішень про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності не приймалось.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи суд виходить з наступного.

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Щодо вимог позивача про визнання недостовірною та такою, що порушує права позивача на повагу до його гідності, честі та ділової репутації суд зазначає наступне.

Статтею 3 Конституції України, статтею 297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його честі і гідності. Честь і гідність фізичної особи є недоторканними. У разі порушення цих прав фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її честі і гідності.

У статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно із частиною першою статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростування, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

У свою чергу фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.

Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування.

Відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, суду слід розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії»).

Суд вважає твердження позивача про недостовірність поширеної відповідачем інформації щодо позивача помилковими, оскільки відповідачем не було поширено інформацію про факт, а оспорювана позивачем інформація по суті є оціночним судженням відповідача, яке, в свою чергу, містить образливі вислови щодо особи позивача.

З урахуванням обставин справи та контексту всієї поширеної інформації щодо позивача, поширена інформація не містила безспірних тверджень про достовірні факти, а ґрунтувалася на інформації, що містила оціночні судження і стосувалася критики особи та дій позивача.

При цьому не можуть бути спростовані думки, які виражені мовними засобами, зокрема, вживанням гіпербол, алегорій, сатири і за формою є брутальними.

Отже, позивач не довів факт поширення про нього недостовірної інформації, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Оцінивши в сукупності та окремо показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , медичну довідку від 05.02.2024 року № 62 стосовно ОСОБА_2 , талон-повідомлення від 02.02.2024 року, суд приходить до висновку про доведеність під час судового розгляду факту поширення відповідачем інформації, яка містить образливі вирази щодо позивача, тобто суб`єктивну думку не про об`єкт, а про суб`єкт, висловлювання у брутальній, принизливій формі, що принижує честь, гідність і ділову репутацію особи, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування на користь позивача моральної шкоди.

Доводи відповідача про те, шо допитані судом свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 перебувають у підпорядкуванні позивача директора КП Вода ОСОБА_2 , суд вважає такими, що самі по собі не спростовують достовірності наданих ними показань, оскільки показання цих свідків стосовно подій 02.02.2024 року в приміщенні КП Вода є логічними і послідовними, узгоджуються між собою та з іншими поданими позивачем на обгрунтування вимог письмовими доказами, сприйняті судом безпосередньо. Підстав для обмови цими свідками відповідача лише з тих підстав, що свідки є підлеглими позивача, судом не встановлено.

Надаючи оцінку показанням відповідача ОСОБА_3 , як свідка, суд вважає їх такими, що самі по собі є недостатніми для спростування показань допитаних судом свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , оскільки інші надані відповідачем письмові докази, на які посилався відповідач в обґрунтування своїх заперечень і обставин події, а саме, скріншот про вихідний дзвінок на підтвердження факту звернення 31.01.2024 до КП Вода, роздруківка про запровадження з 01.01.2024 року комерційного обліку послуг централізованого водопостачання та водовідведення, акт-претензія від 05.02.2024 року, акт обстеження будинку від 02.02.2024 року, заява про надання інформації ОСОБА_3 від 07.02.2024 року на адресу КП Вода, рахунок на послуги за січень 2024 року, лист КП Вода від 15.02.2024 року №38 на адресу ОСОБА_3 , лист КП Вода від 15.02.2024 року № 39 на адресу ОСОБА_3 , заяву ОСОБА_3 про надання публічної інформації від 05.02.2024 року, витяг з ЄРДР у кп № 0000397 від 07.12.2024 року за ч. 1 ст. 364 КК України за заявою ОСОБА_3 , не спростовують факту висловлення ОСОБА_3 02.02.2024 року образливих виразів щодо позивача в присутності колективу КП Вода, тобто висловлювань у брутальній, принизливій формі, що принижує честь, гідність і ділову репутацію особи, що було встановлено судом під час судового розгляду на підставі належних, достатніх, допустимих і достовірних доказів, яким суд надав оцінку. Надаючи оцінку листу ВП № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області від 23.08.2024 року № 9398вс/119-73/03/20-204, яким відповідач обґрунтовує відсутність з його боку образ в бік позивача 02.02.2024 року, суд зазначає, що процедура збирання правоохоронними органами доказів, які на їх думку можуть бути достатніми для притягнення фізичних осіб до юридичної відповідальності, є дискреційним повноваженням цих осіб, які вони здійснюють в процесі своєї службової діяльності, та не мають для суду преюдиціального значення за відсутності відповідного судового рішення.

Пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення положень статей 11 та 23 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди.

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року у справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61 1132св22).

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).

Отже, моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначав про те, що неправомірні дії відповідача завдали йому моральної шкоди, яка підлягає стягненню на його користь. При цьому позивачем обґрунтовано розмір заявленої ним моральної шкоди, який, на думку позивача, становить 150 000 тис грн.

Встановлено, що інформація, яка, на думку позивача, негативно впливає на його ділову репутацію та підлягає захисту в судовому порядку, не є недостовірною, проте, містить образливі вислови.

Суд вважає, що позивачем доведено поширення відповідачем щодо нього інформації образливого характеру, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію.

З огляду на зазначене, наявні підстави для відшкодування з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10 000 тис грн.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. З огляду на те, що «розумність» і «справедливість» є оціночними поняттями, суди першої та апеляційної інстанції, які заслуховують сторін та встановлюють фактичні обставини справи, мають широку свободу розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування моральної шкоди.

Визначення розміру моральної шкоди у сумі 10 000 грн відповідає засадам розумності та справедливості. При цьому, суд враховує обставини справи та зібрані у справі докази, характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань від поширення щодо позивача інформації образливого характеру .

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що при звернення до суду позивачем сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру в розмірі 3028 грн, а також на виконання вимог ухвали суду від 27.03.2025 року в розмірі 1211 грн 20 коп за позовну вимогу немайнового характеру.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог майнового характеру.

Керуючись ст. 141, 259, 264-265, 268, 273, 280-284, 289, 351-352, 354-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн (десять тисяч гривень).

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 201,87 грн (двісті одна гривня 87 копійок)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

- відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повне судове рішення складено 27.05.2025 року.

Суддя А.М. Левченко