Справа №461/6341/23 Головуючий у 1 інстанції:Зубачик Н.Б.
Провадження №22-ц/811/113/24 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарі: Попенко І.І., Чиж Л.М.,

за участі в судовому засіданні представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Чубика Богдана Григоровича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова в складі судді Зубачик Н.Б. від 05 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за участю третьої особи: Державного нотаріуса П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кірілової Т.М., про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку на прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Галицького районного суду м. Львова від 05 грудня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за участю третьої особи: Державного нотаріуса П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кірілової Т.М., про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку на прийняття спадщини відмовлено.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 грудня 2023 року повністю та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції спотворює надані позивачем письмові докази, оскільки стверджує, що із копії відповіді начальника Володимир-Волинського міськрайонного відділу ДРАЦС від 4.09.2020p. вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у м. Володимир-Волинський, у віці 52 роки, актовий запис №106, що її дошлюбне прізвище - ОСОБА_9 . Це свідоме перекручення фактів, оскільки суддя Зубачик Н.Б. до актового запису №106, який дійсно стосується матері позивача ОСОБА_8 і стосується дати її смерті, тому там не зазначається дошлюбне прізвище, свідомо додає дошлюбне прізвище - ОСОБА_9 із актового запису №96. Вказує, що актовий запис №96 не стосується родинних відносин позивача ОСОБА_1 , а стосується ОСОБА_10 , який взяв шлюб із ОСОБА_11 . Звертає увагу на той факт, що жодна сторона у даній справі не заперечила факту родинних відносин належними та допустимими доказами між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавицею ОСОБА_3 . По факту встановлення родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Галицький районний суд м.Львова (справа №461/8266/20) вже приймав рішення та встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 являються троюрідними братом і сестрою. Дане рішення було скасоване Львівським апеляційним судом з процесуальних питань, оскільки ОСОБА_12 (вона же ОСОБА_13 ) виступала у справі не як відповідач, а як третя особа. З урахуванням пояснення свідка ОСОБА_14 та долучених до позовної заяви досліджених та перевірених судом письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, в тому числі фотоматеріалів очевидно, що факт родинних відносин на які посилається позивач, а саме те, що він є троюрідним братом спадкоємиці ОСОБА_3 є доведеним, а заява обґрунтованою. Вищезазначені докази повністю узгоджуються з позовною заявою ОСОБА_1 , показаннями вище зазначеного свідка і є такими, що дозволяють встановити факт родинних відносин позивача з померлою ОСОБА_3 . При цьому, незважаючи на те, що відповідачі та треті особи обізнані у предметі і підставі позову, жоден з них не надав суду належні та допустимі докази з приводу того, що досліджені судом докази є недопустимими, неналежними або недостовірними. Крім того, суду не представлено жодного судового рішення, яке встановлює недостовірність наданих суду доказів. Від встановлення факту родинних відносин ОСОБА_1 зі спадкодавицею ОСОБА_3 залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

В судове засідання окрім представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 , решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача на підтримання апеляційної скарги, представника відповідачки в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, додаткових пояснень представника позивача, а також усних та письмових заяв та пояснень учасників справи (їх представників) у судах обох інстанцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст.68, 1223, 1261-1265, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 82, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 353, 354 ЦПК Українита відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 /а.с.7/. Батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.18/. Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно - квартира АДРЕСА_1 /а.с.8/. ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у батьків ОСОБА_17 та ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 /а.с.17/. Згідно відповідей начальника Володимир Волинського міськрайонного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Войтюк А. №875/20.15-06-101 від 04.09.2020 та №1553/20.15-04-27 від 17.10.2020 вбачається, що: ОСОБА_15 (батько померлої ОСОБА_3 ), 1924 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Володимир - Волинський у віці 70 років, актовий запис №377; ОСОБА_18 (дід померлої ОСОБА_3 зі слів позивача), 1894 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Львів у віці 84 роки, актовий запис №221; ОСОБА_8 (мати позивача - ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Володимир - Волинський у віці 52 роки, актовий запис №106. Дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ОСОБА_9 ; ОСОБА_19 (дід ОСОБА_1 , батько ОСОБА_8 та брат ОСОБА_18 зі слів позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 89 років, актовий запис №95 /а.с.32-33/. Як вбачається з матеріалів справи, 21.08.2020 ОСОБА_1 звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом та 25.09.2020 листом завідувача П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кірілової Т.М. йому було повідомлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 вилучена на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова про тимчасовий доступ до речей і документів /а.с.12, 34/. Позивач на підтвердження факту, що він є троюрідним братом ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , надав до суду копію свідоцтва про народження та копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , копію свідоцтва про своє народження, копію свідоцтва про смерть батька померлої ОСОБА_15 , копії відповідей начальника Володимир Волинського міськрайонного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_20 №875/20.15-06-101 від 04.09.2020 та №1553/20.15-04-27 від 17.10.2020, а також фотокартки. Окрім того, з метою встановлення обставин справи в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_14 , яка повідомила, що ОСОБА_19 та ОСОБА_18 є рідними братами. ОСОБА_18 є батьком ОСОБА_15 . ОСОБА_21 це донька ОСОБА_15 . Свідок повідомила, що ОСОБА_22 проживав у м.Львові та помер у 1994 році. Свідок зазначила, що ОСОБА_1 є її двоюрідним братом, сином ОСОБА_8 , яка є донькою ОСОБА_23 (її діда). Підтвердила, що на долучених до позовної заяви позивачем фотознімках знаходяться ОСОБА_1 та його рідні ОСОБА_19 , ОСОБА_24 , ОСОБА_3 ОСОБА_15 . Проте, на переконання суду факт перебування ОСОБА_1 у родинних стосунках з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , а саме, що ОСОБА_1 є троюрідним братом ОСОБА_3 , не може підтверджуватися самими лише показами свідка. Покази свідка не можуть вважатися достатніми та достовірними доказами наявності між особами певних родинних відносин. Інші надані позивачем докази на думку суду не підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , з огляду на наступне. Наявні в матеріалах справи фотокартки можуть підтверджувати той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були знайомі між собою. Однак, сама лише наявність взаємовідносин між особами не може свідчити про те, що вони є родичами та підтверджувати ступінь споріднення. Крім того, за відсутності в матеріалах справи будь-яких офіційних документів із фото ОСОБА_3 (копія паспорта, пенсійного посвідчення тощо) можна лише припускати, що особа, яка зображена на наданих суду позивачем фотокартках, є ОСОБА_3 . Однак, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданої суду копії відповіді начальника Володимир Волинського міськрайонного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_20 №875/20.15-06-101 від 04.09.2020 вбачається, що дошлюбне прізвище матері позивача ОСОБА_8 ОСОБА_9 , а не ОСОБА_25 як зазначає ОСОБА_1 .. Отже, відповідні доводи позивача є не обґрунтованими та не підтвердженими належними доказами. Таким чином, ОСОБА_1 не було надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження того факту, що він є троюрідним братом ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 . Щодо вимоги позивача про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , суд зазначив таке. Враховуючи те, що вимога ОСОБА_1 про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 є похідною від позовної вимоги про встановлення факту родинних відносин з померлою, яку суд визначає недоведеною та такою, що задоволенню не підлягає, отже позивач не належить до спадкоємців померлої за законом, тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині, оскільки в силу вимог ч.3 ст.1272 ЦК України такий строк може бути визначений лише за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають, обставини які суд вважав встановленими не доведені, а тому рішення суду підлягає скасуванню.

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа Державний нотаріус П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кірілова Т.М., в якій просив:

- встановити факт родинних відносин, а саме: ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Львові є троюрідною сестрою ОСОБА_1 , РНОКПП- НОМЕР_3 , який зареєстрований: АДРЕСА_2 ;

- визначити ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці, який буде достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з ОСОБА_1 , як спадкоємець померлої ОСОБА_3 звернувся до державного нотаріуса П`ятої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину та отримання свідоцтва про право на спадщину, як троюрідний брат померлої, оскільки інших спадкоємців за законом попередніх черг після її смерті немає. Свої вимоги обґрунтовує тим, що батьком померлої ОСОБА_3 був ОСОБА_15 , 1924 р.н., який народився в с.Городоло, Польща. Під час операції « ОСОБА_26 » в 1947 році з родиною був переселений в м.Володимир-Волинський де і проживав. На даний час це АДРЕСА_3 , ОСОБА_27 ІНФОРМАЦІЯ_10 (дід померлої ОСОБА_15 ), який народився в с.Городло, Польща, проживав в м.Володимир-Волинський де і помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . Матір`ю ОСОБА_1 була ОСОБА_8 (дівоче прізвище ОСОБА_25 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в с.Лужков, Республіка Польща, проживала в АДРЕСА_4 , де і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком ОСОБА_8 був ОСОБА_19 , 1888 р.н. (дід ОСОБА_1 ), який народився в Республіці Польща, проживав в АДРЕСА_4 , де і помер в 1969 року. Отже, ОСОБА_19 , 1888 р.н. (дід ОСОБА_1 ) та ОСОБА_18 , 1894 р.н. (дід померлої ОСОБА_3 ) являлися рідними братами. Відповідно ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були троюрідними братом і сестрою. Однак документи, що підтверджують їхні родинні зв`язки, в повній мірі не збереглися. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно: квартира АДРЕСА_1 . З метою підтвердження родинних відносин ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_1 , він звертався до Володимир-Волинського відділу ДРАЦС та частково було отримано запитувану інформацію, якої виявилося недостатньо для встановлення родинних відносин, оскільки обидві родини фактично народилися і проживали на території Австро-Угорщини і Польщі та були переселені в Україну, м.Володимир-Волинський, під час операції «Вісла» в 1947p. Про факт смерті своєї троюрідної сестри ОСОБА_3 , позивач дізнався від працівників поліції, які шукали родичів померлої, оскільки ними було відкрито кримінальне провадження за ознаками ч.2 ст. 190 КК України, щодо незаконного заволодіння квартирою в АДРЕСА_5 . Після чого, 21 серпня 2020p., ОСОБА_1 звернувся за місцем свого проживання до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за законом, яка була переслана до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори. Завідувач П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Т. Кірілова листом повідомила, що спадкова справа після смерті ОСОБА_28 вилучена із нотаріальної контори на підставі ухали Галицького районного суду м. Львова про тимчасовий доступ до речей i документів. Отже, враховуючи вище зазначені обставини вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому має право на визначення йому додаткового строку, достатнього для подання ним заяви для прийняття спадщини.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не було надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження того факту, що він є троюрідним братом ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в п.7 роз`яснив, що суди вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (частина перша статті 319 ЦПК України).

Згідно вимог статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша ст.80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17 (провадження № 61-15921св19) зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.

Як вбачається з матеріалів справи та сторонами не оспорено та не спростовано, приблизно ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Батьками ОСОБА_3 були ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.18/.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно квартира АДРЕСА_1 (а.с.8).

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . Його батьками були ОСОБА_17 та ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 (а.с.17).

Згідно відповідей начальника Володимир Волинського міськрайонного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_20 №875/20.15-06-101 від 04.09.2020 року та №1553/20.15-04-27 від 17.10.2020 вбачається, що:

ОСОБА_15 (батько померлої ОСОБА_3 ), 1924 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Володимир Волинському (нині Володимир) у віці 70 років, актовий запис №377;

ОСОБА_18 (дід померлої ОСОБА_3 зі слів позивача), 1894 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Львові у віці 84 роки, актовий запис №221;

ОСОБА_8 (мати позивача ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Володимирі-Волинському (нині Володимир) у віці 52 роки, актовий запис №106. Дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ОСОБА_9 ;

ОСОБА_19 (дід ОСОБА_1 , батько ОСОБА_8 та брат ОСОБА_18 зі слів позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 89 років, актовий запис №95 /а.с.32-33/.

21.08.2020 року ОСОБА_1 звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом та 25.09.2020 року листом завідувачки П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кірілової Т.М. йому було повідомлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 вилучена на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова про тимчасовий доступ до речей і документів /а.с.12, 34/.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підтвердження факту, що він є троюрідним братом ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , надав до суду копію свідоцтва про народження та копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , копію свідоцтва про своє народження, копію свідоцтва про смерть батька померлої ОСОБА_15 , копії відповідей начальника Володимир Волинського міськрайонного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_20 №875/20.15-06-101 від 04.09.2020 року та №1553/20.15-04-27 від 17.10.2020 року, а також фотознімки.

Окрім того, з метою встановлення обставин справи в судовому засіданні суду першої інстанції було допитано свідка ОСОБА_14 , яка повідомила, що ОСОБА_19 та ОСОБА_18 є рідними братами. ОСОБА_18 є батьком ОСОБА_15 . ОСОБА_21 це донька ОСОБА_15 . Свідок повідомила, що ОСОБА_22 проживав у м.Львові та помер у 1994 році. Свідок зазначила, що ОСОБА_1 є її двоюрідним братом, сином ОСОБА_8 , яка є донькою ОСОБА_23 (її діда). Підтвердила, що на долучених до позовної заяви позивачем фотознімках знаходяться ОСОБА_1 та його рідні ОСОБА_19 , ОСОБА_24 , ОСОБА_3 , ОСОБА_15 .

З урахуванням наведеного, а саме долучених до позовної заяви досліджених та перевірених судом письмових доказів, пояснень свідка, долучених до позовної заяви фотознімків, усіх доказів в сукупності, які містяться в матеріалах справи, на думку колегії суддів, факт родинних відносин, а саме те, що позивач є троюрідним братом ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є чітко встановленим.

Вищезазначені докази повністю узгоджуються з позовною заявою ОСОБА_1 , поясненнями свідка і є такими, що у своєму взаємозв`язку дозволяють встановити факт родинних відносин позивача з померлою ОСОБА_3 .

Певні дрібні неточності, наприклад, помилкові вказівки щодо прізвище однієї з родичок, різні літери у написанні імен родичів, не впливають на сукупність доказів, якими чітко підтверджено факт, про встановлення якого просить позивач.

Відтак, позовні вимоги щодо встановлення факту родинних відносин, а саме, що: ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Львові є троюрідною сестрою ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований: АДРЕСА_2 слід було задовольнити та такі помилково відхилені судом першої інстанції.

Разом з тим, позовні вимоги в частині встановлення позивачу додаткового строку на подання ним заяви про прийняття спадщини до задоволення не підлягали, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої та третьої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними (див. постанову Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 545/1231/23).

Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22, від 10 липня 2024 року у справі № 522/13476/23.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються індивідуально в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи (див. постанову Верховного Суду від 07 грудня 2023 року у справі № 548/2415/21).

Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини (постанова Верховного Суду від 31 липня 2024 року у справі № 706/275/22 (провадження № 61-12010св23)

За конкретних фактичних обставин кожної справи суд має оцінювати тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, що має важливе правове значення (постанови Верховного Суду від 03 квітня 2024 року у справі № 639/8197/21 (провадження № 61-14773св23).

Зокрема, не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини: незнання про смерть спадкодавця; юридична необізнаність спадкоємця про порядок прийняття спадщини, похилий вік; непрацездатність; встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, установлення факту проживання однією сім`єю); невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; несприятливі погодні умови; перебування в депресії у зв`язку зі смертю спадкодавця, оскільки глибокі душевні страждання через смерть близької чи знайомої людини відчуває переважна більшість людей.

Саме по собі незнання про смерть спадкодавця, без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини, не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Таким чином, необізнаність про смерть спадкодавця не є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Подібний за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та, а також у постановах Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 27 травня 2020 року у справі № 336/1127/17, від 30 червня 2020 року у справі № 431/5782/17, від 20 вересня 2023 року у справі № 638/16540/20, від 30 вересня 2020 року у справі № 635/4551/18, від 03 березня 2021 року у справі № 145/148/20, від 21 квітня 2022 року у справі № 296/12109/18, від 07 грудня 2022 року у справі № 399/570/21, від 13 квітня 2023 року у справі № 522/17537/18, у справі № 344/584/24, від 25 лютого 2025 року.

У справі, яка переглядається, спадкодавець померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а 21.08.2020 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивач посилався на те, що йому не було відомо про смерть ОСОБА_3 , оскількивін разом з нею не проживав, про смерть ОСОБА_3 дізнався від працівників поліції, які шукали родичів померлої.

Із врахуванням правових висновків викладених у вищезазначених постановах Верховного Суду, колегія суддів вважає, що наведена позивачем обставина щодо необізнаності про смерть сестри не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Оскільки причин, пов`язаних з наявністю об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини в установлений законом строк, позивач не навів, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до задоволення не підлягали.

Зважаючи на наведене рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позов слід задовольнити частково. Встановити факт, про встановлення якого просить позивач, та у задоволенні решти позову слід відмовити. Вказаним доводи апеляційної скарги слід визнати частково обґрунтованими та саму скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Чубика Богдана Григоровича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 грудня 2023 року скасувати та ухвалити справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за участю третьої особи: Державного нотаріуса П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кірілової Т.М., про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку на прийняття спадщини задовольнити частково.

Встановити факт про те, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) є троюрідним братом ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В задоволенні решти позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 23 травня 2025 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра