КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/4379/24

19 травня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Груп» адвоката Гордієць Сніжани Станіславівни на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року, ухвалене під головуванням судді Мазур Ю.Ю., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Керуючої компанії Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Груп» про захист порушених прав,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Керуючої компанії Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Груп» про захист порушених прав.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що відповідно до п. 14 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він, як учасник бойових дій, має право на першочергове забезпечення жилою площею. 07 грудня 2023 року він отримав ордер №010781 на житло за адресою: АДРЕСА_1 . Термін його пред`явлення становить 30 днів.

Пункт 72 постанови Ради Міністрів УРСР від 11 грудня 1984 р. № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», визначає порядок подання ордеру: «При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житловоексплуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації». Відповідно до ст. 61 Житлового Кодексу України: «Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житловоексплуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Кабінетом Міністрів України». Зміст типового Договору найму визначений у Постанові КМУ від 22 червня 1998 року N 939.

Відповідно до сторінки https://dzerela.info/тарифи.html ТОВ «Холд Груп» є керуючою компанією, яка обслуговує будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

11 грудня 2023 року його представник ОСОБА_3 намагалася подати ордер № 010781 до ТОВ «Холд Груп», але їй відмовили на підставі того, що він, нібито, зобов`язаний попередньо укласти договір про житлово-комунальні послуги з ТОВ «Холд Груп». Цього ж дня, 11 грудня 2023 року, його представник ОСОБА_3 поверхнево оглянула квартиру 96 , але за відсутності води, опалення, електроенергії і відповідно, світла в ній, не змогла чітко побачити стан квартири чи перевірити стан і роботу обладнання.

13 грудня 2023 року, о 08 год 30 хв.. його представнику ОСОБА_3 зателефонував заступник ТОВ «Холд Груп» і повідомив, що у разі, якщо він не підпише договір про житлово-комунальні послуги, то вони будуть тягнути час і він втратить ордер.

16 грудня 2023 року, о 16 год 15 хв., він особисто прибув до ТОВ «Холд Груп» з метою самостійно подати ордер, але, незважаючи на вказаний на сайті товариства і дверях офісу останнього розклад роботи, вони вже були зачинені.

18 грудня 2023 року він, пред`явивши свій паспорт, подав до ТОВ «Холд Груп» заяву, до якої долучив оригінал ордеру № 010781та просив у заяві: прийняти ордер, надати проєкт договору найму та інші документи, що стосуються вселення, провести огляд вищезазначеної квартири та розміщених в ній меблів і обладнання, перевірити їх стан і справність та вжити заходів по усуненню виявлених недоліків - за рахунок винуватця та надати позивачу звіт про результати огляду, вчинених дій та виконаних робіт.

Посилаючись на те, що станом на 23лютого 2024 року він відповіді на свою заяву від 18грудня 2023 року вх.№716 від ТОВ «Холд Груп» не отримав, чим відповідач порушив вимоги ст.ст. 15, 18, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян», і такабездіяльність відповідача унеможливлює реалізації ним права на забезпечення жилою площею, як учасника бойових дій, оскільки відповідач до сьогоднішнього дня не надав йому доступу до житла за адресою: АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_2 просив суд визнати бездіяльність відповідача протиправною щодо ненадання відповіді на його заяву від 18грудня 2023 року вх.№716; зобов`язати відповідача надіслати на його адресу письмову відповідь про результат розгляду його заяви від 18 грудня 2023 року вх.№716.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 до Керуючої компанії ТОВ «Холд Груп» про захист порушених правзадоволено.

Визнано бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Груп» протиправною щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 18.12.2023 за вх. № 716.

Зобов`язано ТОВ «Холд Груп» надіслати за адресу ОСОБА_1 письмову відповідь про результат розгляду його заяви від 18.12.2023 за вх. № 716.

Стягнуто з ТОВ «Холд Груп» в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ТОВ «Холд Груп» адвокат Гордієць Сніжана Станіславівна подала апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з неповним з`ясуванням обставин у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач долучив до позовної заяви ордер, виданий на підставі розпорядження Оболонської районної державної адміністрації від 04 грудня 2023 року №791, на жиле приміщення №010781 від 07 грудня 2023 року, виданий на ім`я ОСОБА_1 на право зайняття жилого приміщення, жилою площею 14,09 кв.м., яке складається з однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ордеру на жиле приміщення №010781 від 07 грудня 2023 року закінчився 05 січня 2024 року, а відтак, у відповідача ТОВ «Холд Груп» відсутні правові підстави для вселення позивача в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки ордер на жиле приміщення №010781 від 07 грудня 2023 року є недійсним.

Таким чином, на думку сторони сторони відповідача, права та інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушені. Предмет спору відсутній.

Твердження позивача про те, що 11 грудня 2023 року в квартирі були виявлені недоліки не відповідає дійсності та спростовується текстом оглядової заяви про відсутність в квартирі жодних недоліків.

Отже, позивачем не доведено та не надано доказів наявності недоліків в квартирі АДРЕСА_4 .

Щодо укладення договору наймусторона відповідача зазначає, що вимога визначена в ст. 61 ЖК України щодо укладення типового договору найму жилого приміщення, форма якого затверджуються Кабінетом Міністрів України розповсюджується на квартири державного та громадського житлового фонду.

Водночас, квартира АДРЕСА_4 не відноситься ні до державного, ні до громадського житлового фонду, а тому норми ст. 61 ЖК України щодо укладання ТОВ «Холд Груп» з позивачем типового договору найму не розповсюджуються на відповідача.

Крім того, постанова Кабінету Міністрів України від 22 червня 1998 р. N 939 «Про вдосконалення системи державного регулювання розміру квартирної плати та плати за утримання будинків і прибудинкових територій» втратила чинність, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560.

Не враховано судом першої інстанції положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», де визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово- комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просить відмови в задоволенні апеляційної скарги відповідача ТОВ«Холд Груп».

Зазначає, що предметом позову є ненадання відповіді відповідачем на заяву позивача від 18.12.2023 року за вх.№716, чим відповідач порушив право позивача на отримання відповіді, не виконав власний обов`язок розглянути заяву та надати відповідь у встановлений строк, як це визначено ст.ст. 15, 18, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян».

В апеляційній скарзі відповідача відсутні аргументовані пояснення законної причини недотримання ТОВ «Холд Груп» вимог Закону України «Про звернення громадян» щодорозгляду заяви позивача від 18.12.2023року, а наведені в ній обставини не стосуються позовних вимог позивача.

В судове засіданння апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Груп» не з?явились, про день та час розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача ОСОБА_3 19 травня 2025 року подала до суду клопотанння про розгляд справи без її участі. Представник відповідача причину своєї неявки суду не повідомив. З огляду на зазначене, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у відсутності позивача, його представника та представника відповідача.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є учасником бойових дій.

07.12.2023 року ОСОБА_4 у виданий ордер №010781 серії Б на зайняття жилого приміщення, площею 14,09 кв.м., що складається з однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Ордер виданий на підстав Розпорядження Оболонської районної державної адміністрації від 04.12.2023 року № 791.

ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «Холд груп» з заявою від 15.12.2023 року в якій просив:

прийняти ордер №010781 серія Б на квартиру АДРЕСА_4 ;

підготувати та наліслати на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 проект договору найму квартири АДРЕСА_4 у вілповілності до вимог Житлового Кодексу України і Постанони КМУ від 02 червня 1998 року № 939;

надіслати на поштову адресу 04205, АДРЕСА_5 або видати ОСОБА_4 у чи його представнику по довіреності ОСОБА_3 усі інші необхідні належно оформлені документи, що стосуються процесу вселення у квартиру АДРЕСА_4 на підставі ордеру №010781 серії Б;

провести огляд вищезазначеної квартири та розмішених в ній меблів i обладнання, перевірити їх стан і справність та вжити заходів по усуненню виявлених недоліків за рахунок винуватця. Наліслати на поштову апресу: АДРЕСА_6 належно оформлений звіт про результати огляду, вчинених дій та виконаних робіт;

прийняти та зареєструвати цю заяву у відповідності, до Закону України «Про звернення громадян», в т.ч. до ст. 7 «Заборона відмови в прийнятті та розгляді звернення». Поставити штамп iз зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення на копії цієї заяви у відповідності до п.2 Постанови КМУ від 1997 року № 348.

18.12.2023 ТОВ «Холд груп» зареєстровано заяву ОСОБА_1 від 15.12.2023 року та присвоєно заяві вхідний № 716.

Станом на 23.02.2024 року, на момент звернення ОСОБА_1 до суду з позовом, останній не отримав відповіді від ТОВ «Холд груп» на свою заяву від 18.12.2023 року , зареєстровану 18.12.2023 за № 716.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 до Керуючої компанії Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Груп» про захист порушених прав, суд першої інстанції вказав на те, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 встановлені законом строки реалізував ордер №010781 серії Б від 07.12.2023 року, надав його ТОВ «Холд груп» разом з заявою від 15 грудня 2023 року. Проте, ТОВ «Холд груп», в порушення норм законодавства України, не надало відповідь на вказане звернення ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року відповідає.

Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Військовослужбовці, працівники органів внутрішніх справ і державної безпеки, а також особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України мають право подавати звернення, які не стосуються їх службової діяльності.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скориставшись наданим Законом України «Про звернення громадян» правом, 15.12.2023 року позивач звернувся до ТОВ «Холд груп» із заявою, в якій просив прийняти ордер №010781 серія Б на квартиру АДРЕСА_4 . Підготувати та наліслати на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 проект договору найму квартири АДРЕСА_4 у вілповілності до вимог Житлового Кодексу України і Постанони КМУ від 02 червня 1998 року № 939. Наліслати на поштову адресу АДРЕСА_6 або видати ОСОБА_1 чи його представнику по довіреності ОСОБА_3 усі інші необхідні належно оформлені документи, що стосуються процесу вселення у квартиру АДРЕСА_4 на підставі ордеру №010781 серії Б. Провести огляд вищезазначеної квартири та розмішених ній меблів i обладнання, перевірити їх стан і справність та вжити заходів по усуненню виявлених недоліків за рахунок винуватця. Наліслати на поштову апресу: АДРЕСА_6 належно оформлений звіт про результати огляду, вчинених дій та виконаних робіт.

З заяви позивача від 15.12.2023 року вбачається, що ОСОБА_2 вказав свою поштову адресу, номер телефону, адресу електронної пошти.

Заяву було зареєстровано ТОВ «Холд груп» 18.12.2023 за №716.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Згідно з частинами першою та третьою статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Статтею 18 Закону України «Про звернення громадян» визначено права громадянина при розгляді заяви чи скарги, одним із яких є право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» визначено обов`язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг, серед яких, зокрема, обов`язок об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Приписами статті 20 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Аналізуючи норми Закону України «Про звернення громадян», зокрема, положення статті 15, можна зробити висновок, що обов`язок органів, до яких направлені звернення, повідомляти осіб про наслідки їхнього розгляду, як елемент конституційної гарантії звернення, що включає і доведення змісту відповіді до заявника.

З огляду на зміст указаного зобов`язання, орган уважається таким, що виконав передбачений Законом України «Про звернення громадян» обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: поштою або засобами електронного зв`язку.

В спірних правовідносинах обов`язок повідомлення громадянина про наслідки розгляду його звернення/клопотання має підтверджуватися доказами, що свідчать про надсилання (вручення) такої відповіді на адресу заявника (заявнику).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою-другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд першої інстанції прийшов до вірного та обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , визнав бездіяльність ТОВ «Холд Груп» протиправною щодо ненадання відповіді на заяву позивача від 18.12.2023 року за вх. № 716та зобов`язав ТОВ «Холд Груп» надіслати за дресу ОСОБА_1 письмову відповідь про результати розгляду його заяви від 18.12.2023 року за вх. № 716.

ТОВ «Холд Груп»ні суду першої, ні суду апеляціної інстанції не надано жодного належного та допустимого доказу, в розмінні чинного ЦПК України, з якого достеменно можливо було встановити виконання відповідачем приписів Закону України «Про звернення громадян» та надання, у строки визначені вказаним законом, відповіді на заяву позивача від 15.12.2023, зареєстровану 18.12.2023 за вх. № 716.

В постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 802/211/16-а, від 06 вересня 2019 року у справі № 128/4752/15-а, від 25 червня 2020 року у справі № 802/1442/15-а, від 26 лютого 2021 року у справі № 520/421/20 викладено правову позицію, відповідно до якої належними і допустимими доказами відправлення відповіді є список згрупованих поштових відправлень із відміткою працівника зв`язку про його прийняття (пункт 66 Правил № 270), опис вкладення у цінний лист, зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення, докази направлення електронною поштою або розписка про отримання, у разі вручення заявнику особисто.

Також, відповідач не скористався альтернативними засобами надання відповіді заявнику та повідомлення про результати розгляду клопотання шляхом надсилання засобами електронного зв`язку.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідачем не доведено, що на час звернення позивача до суду з позовом про захист порушених прав, відповідачем виконано його обов`язок, визначений нормами Закону України «Про звернення громадян», та надано відповідь на заяву позивача від 18.12.2023 року, чим усунено порушення прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що строк дії ордеру на жиле приміщення №010781 від 07 грудня 2023 року закінчився 05 січня 2024 року, а відтак, у відповідача ТОВ «Холд Груп» відсутні правові підстави для вселення позивача в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , як наслідок, права та інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушені, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Верховний Суд зауважує, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Спосіб захисту цивільного права чи інтересу - це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Спосіб захисту цивільного права чи інтересу має бути доступним та ефективним.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц зазначено, що кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України). Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 826/7380/15, провадження № 11-778апп18).

Предметом позову у даній справі є бездіяльність ТОВ «Холд Груп», яка проявилася в ненаданні відповіді на заяву ОСОБА_1 від 18.12.2023 року за вх. № 716 та зобов`язання ТОВ «Холд Груп» надіслати на адресу ОСОБА_1 письмову відповідь про результат розгляду його заяви від 18.12.2023 року за вх. № 716.

Правомірність/неправомірність дій відповідача щодо вселення/невселення позивача в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , не були предметом позову в суді першої інстанції, а тому суд апеляційної інстанції не може в межах справи про зобов?язання відповідача надати письмову відповідь про результат розгляду його заяви від 18.12.2023 року за вх. № 716надавати оцінку законності діям відповідача щодо вселення/невселення позивача в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що строк дії ордера на жиле приміщення №010781 від 07 грудня 2023 року закінчився 05 січня 2024 року, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 встановлені законом строки реалізував ордер №010781 серії Б від 07.12.2023 року, надав його ТОВ «Холд груп» разом із заявою від 18 грудня 2023 року, а відтак відповідач зобов?язаний був виконати свій обов?язок визначений чинним законодавством України, розглянути заяву позивача від 18.12.2023 року та надати обгрунтовану відповідь за результатми розгляду вказаної заяви.

Інші доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції відхиляє, оскількитакі доводи свідчать про неправильне розуміння апелянтом визначеного позивачем предмету позову.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

В своєму рішенні у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, ЄСПЛ зазначив про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції й зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Таким чином, доводи, викладені представником відповідача ТОВ «Холд Груп» адвокатом Гордієць Сніжаною Станіславівною в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Груп» адвоката Гордієць Сніжани Станіславівни.

Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Груп» адвоката Гордієць Сніжани Станіславівни залишено без задоволення, а судове рішення без змін, то розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Груп» адвоката Гордієць Сніжани Станіславівни залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді: