Справа № 686/5884/25
Провадження № 2/686/3165/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді

Продана Б.Г., з участю секретаря судового засідання Боднар А.П., позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави Російська Федерація про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі представника Міністерства юстиції України, Держави Російська Федерація в особі представника Генерального консульства Російської Федерації в Швейцарії, в якому просить стягнути зі співвідповідача 10 000 000,00 грн. моральної шкоди, завданої порушенням його прав внаслідок військової агресії та окупації частини території України; стягнути з держави Україна одну гривню моральної шкоди, завданої йому порушенням його прав на мир та одну гривню за порушення його права на правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності.

На обґрунтування свого позову вказав, що Україна є суверенною та незалежною державою. Територіальний імунітет України гарантується міжнародним правом. Загальновідомим є той факт, що з 2014 року російська федерація здійснює збройну агресію проти України, тобто вчиняє дії, визначені статтею 3 Резолюції 3314 (XXIX) Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 14 грудня 1974 року, як акт збройної агресії. Згідно заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», текст якої схвалено постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2-15 року №337-VIII, збройна агресія російської федерації проти України розпочалася 20 лютого 2014 року з тимчасової окупації Кримського півострову, зокрема Автономної Республіки Крим і Міста Севастополя (перша фаза збройної агресії).

Друга фаза збройної агресії російської федерації проти України розпочалася у квітня 2014 року, коли контрольовані, керовані і фінансові спецслужбами Російської Федерації озброєнні бандитські формування проголосили створення «Донецької народної республіки» (7 квітня 2014 року) та «Луганської народної республіки» (27 квітня 2014 року).

Третя фаза збройної агресії Російської Федерації розпочалася 27 серпня 2014 року масовим вторгненням на територію Донецької та Луганської областей регулярних підрозділів збройних сил російської федерації.

З 24 лютого 2022 року розпочалась та триває ще одна фаза збройної агресії Російської Федерації проти України повномасштабне вторгнення збройних сил Російської Федерації на суверенну територію України. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на всій території України введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Дані дії держави Російська Федерація привели до порушення права позивача на мир. Право на мир закріплене Декларацією про виховання народів у дусі миру 1978 року. Декларацією про право народів на мир 1984 року закріплено суверенне право народів на мир.

Окрім того, відповідач порушив похідні права, а саме право на безпеку, на суверенітет та цілісність території.

Моральна шкода, завдана порушенням його права на мир, розрахована ним за його внутрішнім переконанням з врахуванням рішень ЄСПЛ та норм міжнародного права без будь-якої методики.

Водночас у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України він зазнав душевних страждань, стресу і побоювань за свою безпеку та безпеку своїх рідних, були порушені нормальні життєві зв`язки, він неодноразово змушений був переховуватись у непристосованих бомбосховищах під час оголошених повітряних тривог. Будучи свідомим громадянином неодноразово приймав участь у прямих бойових зіткненнях з ворогом, змушений бачити смерть побратимів на власні очі, що завжди викликало сильний душевний біль та страждання в складних бойових умовах.

Ухвалою судді від 10.03.2025 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.

26.03.2025 року до суду надійшов відзив на позов від представника Міністерства юстиції України.

16.04.2025 року справу призначено до слухання по суті.

Ухвалою суду від 20.05.2025 року за клопотанням представника позивача, провадження у справі щодо вимог до Держави Україна закрито.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Позивач вказав, що з 2018 року повторно був призваний до лав ЗСУ, приймав участь і в АТО в Луганській та Донецькій областях, був звільнений за станом здоров`я. Після звільнення стан здоров`я погіршився, відмовили ноги, у 2019 році був діагностований спинальний інсульт. Висновком ВЛК було встановлено, що захворювання безпосередньо пов`язане із захистом Батьківщини.

Представник співвідповідача в судове засідання представника не направив, про час та місце слухання справи вважається повідомленим належним чином.

У зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України 24 лютого 2022 року Україна розірвала дипломатичні відносини з Російською Федерацією що унеможливлює із цієї дати направлення різних запитів і листів до посольства російської федерації в Україні з огляду на припинення його роботи на території України. Верховний Суд установив підстави для висновку про те, що, починаючи з 2014 року, немає необхідності в направленні до посольства Російської Федерації в Україні запитів щодо згоди Російської Федерації бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди у зв`язку з вчиненням Російською Федерацією збройної агресії проти України й ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності Української держави.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

З матеріалів справи установлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією його паспорта, наявною у справі.

З 2014 року російська федерація здійснює збройну агресію проти України, тобто вчиняє дії, визначені статтею 3 Резолюції 3314 (ХХІХ) Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 14 грудня 1974 року, як акт збройної агресії.

Згідно заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії російської федерації та подолання її наслідків», текст якої схвалено постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року №337-VІІІ, збройна агресія Російської Федерації проти України розпочалася 20 лютого 2014 року з тимчасової окупації Кримського півострову, зокрема, Автономної Республіки Крим і міста Севастополя (перша фаза збройної агресії).

Друга фаза збройної агресії Російської Федерації проти України розпочалася у квітні 2014 року, коли контрольовані, керовані і фінансовані спецслужбами російської федерації озброєні бандитські формування проголосили створення «Донецької народної республіки» (7 квітня 2014 року) та «Луганської народної республіки» (27 квітня 2014 року).

Третя фаза збройної агресії Російської Федерації розпочалася 27 серпня 2014 року масовим вторгненням на територію Донецької та Луганської областей регулярних підрозділів збройних сил Російської Федерації.

24 лютого 2022 року розпочалася та триває ще одна фаза збройної агресії Російської Федерації проти України - повномасштабне вторгнення збройних сил російської федерації на суверенну територію України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб.

Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого.

У разі вирішення спору судом розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, враховуються моральні втрати особи, що призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Також враховуються обставини, що призвели до погіршення або позбавлення можливості реалізації особою своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода відшкодовується потерпілому (позивачеві) одноразовим платежем, а також іншим майном або в інший спосіб.

За таких обставин, суд вважає, що у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України ОСОБА_1 зазнав душевних страждань, стресу і повністю обґрунтованих побоювань за свою безпеку. Внаслідок необхідності захисту Батьківщини через неспровоковану збройну агресію Російської Федерації, позивач зазнав значних втрат здоров`я, а тому слід стягнути з держави Російська Федерація на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої збройною агресією проти України, грошові кошти в сумі 1 000 000, 00 гривень, такий розмір буде достатнім та справедливим. В решті позову слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 23, 1167, 1173,1174 ЦК України, ст. ст.. 2, 12, 13, 76, 81, 82, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задоволити частково.

Стягнути з держави Російська Федерація на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) один мільйон грн. моральної шкоди.

Решта позову залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Хмельницькому апеляційному

суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 28.05.2025 року.

Суддя: