ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 674/1986/24

Провадження № 22-ц/820/991/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10 березня 2025 року (суддя Сосна О. М., повне судове рішення складено 19 березня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У грудні 2024 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що вони з відповідачем є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2023 році шлюб з відповідачем розірвано. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11 березня 2024 року у справі № 363/1639/23 з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення донькою повноліття. Постановою Житомирського апеляційного суду від 04 вересня 2024 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 березня 2024 року в частині зустрічного позову змінено та зменшено розмір аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу). Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12 квітня 2024 року в справі № 363/1904/24 встановлено графік проживання дитини з батьком та матір`ю по два тижні. Однак у зв`язку з неможливістю виконання зазначеної ухвали через їх з дитиною проживання за межами України виконавче провадження з примусового виконання вказаної ухвали закінчено 30 жовтня 2024 року. 04 липня 2024 року вони з донькою виїхали до Німеччині, де отримали прихисток на час війни. У зв`язку з проживанням за кордоном зросли витрати на одяг, подорожі, продукти харчування, розвиток дитини, оплату житла, тощо. Також зменшився її дохід від здійснення підприємницької діяльності. Тому, на її думку, збільшення розміру аліментів до 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача якнайкраще відповідатиме інтересам малолітньої доньки. ОСОБА_2 має стабільний високий дохід, інших дітей чи непрацездатних родичів на утриманні не має.

Тому позивачка просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі постанови Житомирського апеляційного суду від 04 вересня 2024 року на її користь на утримання ОСОБА_3 з 1/6 до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь різницю коштів між 1/4 та 1/6 частиною заробітку (доходу) за період з березня 2023 року до 17 грудня 2024 року.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10 березня 2025 року в позові відмовлено.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову про збільшення розміру аліментів. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права. Не погоджується з висновками суду про те, що основною підставою для збільшення розміру аліментів вона вказувала їх з дитиною проживання в Німеччині та потреба у зв`язку з цим у понесенні більших витрат. Суд не врахував те, що законом визначено розмір аліментів на одну дитини 1/4 частина доходу платника. Посилання суду першої інстанції про отримання нею базової соціальної допомоги в розмірі 357 Євро не відповідає дійсності, оскільки їй було відмовлено у такій допомозі з причин отримання доходів в Україні. Відповідач, заперечуючи її позов, не навів інших фактів чи обставин за яких він не може сплачувати аліменти в такому розмірі. Суд не врахував судову практику та став на захист фінансових інтересів відповідача, а не дитини.

У відзиві представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. Розмір аліментів визначений судом з урахуванням необхідності та достатності для гармонійного розвитку дитини, задоволення не тільки базових потреб дитини, але й інших витрат на її утримання. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження витрат позивачки на утримання дитини.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначила, що відповідач має визначені законом обов`язки щодо утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу до досягнення нею повноліття. Жодних обставин, які б унеможливили сплату ним такого розміру аліментів, не існує.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що сторони є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ( а. с. 29).

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 27 квітня 2023 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а. с. 12).

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11 березня 2024 року у цивільній справі № 363/1639/23 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від 27 квітня 2023 року до досягнення дитиною повноліття (а. с. 51).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 04 вересня 2024 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 березня 2024 року в частині зустрічного позову змінено. Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку (доходу) (а. с. 18-26).

Згідно з довідкою Головного управління ДПС у Хмельницькій області № 969/АП/22-01-53-10 від 18 червня 2024 року сума доходів ОСОБА_1 від провадження підприємницької діяльності за період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року складає 362500 грн (а. с. 108).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу за період з 1 кварталу 2024 року по 4 квартал 2024 року ОСОБА_1 отримала 148660,50 грн доходу як самозайнята особа (а. с. 105-106).

За змістом довідки Київського апеляційного суду № 21/21-04/25 від 28 січня 2025 року з 01 квітня 2023 року по 31 грудня 2023 року ОСОБА_2 виплачена суддівська винагорода у розмірі 4450658,76 грн ( а. с. 150-151).

Здійснення перерахування ОСОБА_2 аліментів на рахунок ОСОБА_1 підтверджено копіями квитанцій від 05 квітня 2024 року на суму 10000 грн; від 17 травня 2024 року - 10000 грн; від 19 червня 2024 року - 10000 грн, від 19 липня 2024 року - 10000 грн; від 01 серпня 2024 року - 10000 грн; від 02 вересня 2024 року - 10000 грн; від 03 жовтня 2024 року - 50000 грн, від 01 листопада 2024 року - 40000 грн; від 17 грудня 2024 року - 35000 грн; від 02 січня 2025 року - 40000 грн; від 23 січня 2025 року - 41000 грн.

Сплату боргу по аліментах підтверджено копіями квитанцій від 13 вересня 2024 року в сумі 105000 грн; від 10 вересня 2024 року - 115000 грн, від 12 вересня 2024 року - 125000 грн, від 16 вересня 2024 року - 100000 грн ( а. с. 120-122).

Заборгованість по сплаті аліментів у відповідача відсутня, що підтверджується довідкою Вишгородського відділу ДВС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 2814 від 05 лютого 2025 року (а. с. 154).

ОСОБА_3 відвідувала заняття з логопедом з 01 березня 2024 року, що підтверджується довідкою логопеда ОСОБА_5 від 22 червня 2024 року (а. с. 172) та пройшла загальні медичні огляди в ортопеда-травматолога, невролога, педіатра, отоларинголога, кардіолога ( а. с. 173-177).

30 червня 2024 року ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 виїхали за межі України (а. с. 27-28).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмову в позові суд мотивував недоведеністю позовних вимог.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (частини 1 і 2 статті 27 Конвенції).

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 141 СК України передбачено, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

В силу статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК України).

На підставі частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зміст статей 181, 192 СК України дає підстави для висновку про те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, не є незмінним.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Виходячи із наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів з`ясуванню підлягає матеріальний і сімейний стан, погіршення чи поліпшення здоров`я як платника аліментів, так і стягувача.

За встановлених у справі обставин апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачка не підтвердила належними та допустимими доказами зміни в майновому чи сімейному стані платника і стягувача аліментів, у стані їхнього здоров`я чи інші обставини, виникнення яких би зумовило необхідність збільшення встановленого раніше розміру аліментів.

Згідно з частинами 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильності висновків суду про отримання нею соціальної базової допомоги у розмірі 357 Євро є безпідставними, оскільки такі обставини не були встановлені судом, а зазначені при викладенні змісту відзиву відповідача.

Апеляційна скарга не містить посилання на докази, які б впливали на законність рішення суду. Її доводи фактично зводяться до незгоди з рішенням суду першої інстанції і переоцінки доказів.

Визначений за рішенням суду розмір аліментів забезпечує виконання ОСОБА_2 законодавчо закріпленого обов`язку з утримання дитини та її право на утримання.

Установивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.

Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 22 травня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта