Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/671/25

Номер провадження 2/348/592/25

26 травня 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Солодовнікова Р.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза кредитним договором,

встановив:

Зміст позовних вимог:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що 02.06.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» укладено Кредитний договір (оферти) № 02.06.2023-100001388, який разом з пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) від 02.06.2023 року, заявкою, підтвердженням про отримання кредиту та паспортом кредитного договору складає кредитний договір.

За умовами заяви відповідачу був наданий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок коштів у сумі 7000,00 грн., строк дії кредиту 70 днів, дата повернення кредиту 10.08.2023 року, процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1,3% за 1(один) день користування кредитом, комісія пов`язана з наданям кредиту - 1050,00 грн. Грошові кошти в сумі 7000,00 грн. були зараховані ТОВ «Споживчий центр» на карту відповідача 5168-74XX-XXXX-5962. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі.

Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення відповідач не виконав.

Станом на 10.08.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 14420.02 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7000 грн, по процентам в розмірі 6369,99 грн, по комісії в розмірі 1050,00 грн.

Представник позивача просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також понесені судові витрати по справі.

Стислий виклад позиції сторін :

Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження, за відсутності представника позивача.

Відповідачу ОСОБА_1 надіслана ухвала про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання, днем вручення якої відповідно до п.3 ч.6 ст.272 ЦПК України є 05.04.2025 року. Правом на подання відзиву відповідач не скористався.

Процесуальні дії у справі:

Суддя ухвалою від 27.03.2025 відкрив провадження у справі та постановив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без судового засідання та повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

За таких обставин, суд вважає можливим розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом:

Судом встановлено, 02.06.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» укладено Кредитний договір (оферти) № 02.06.2023-100001388 (а.с. 6-13).

За умовами заяви відповідачу був наданий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок коштів у сумі 7000,00 грн., строк дії кредиту 70 днів, дата повернення 10.08.2023, процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1,3% за 1(один) день користування кредитом,комісія пов`язана з наданям кредиту - 1050,00 грн. (а.с. 6-13).

Грошові кошти в сумі 7000,00 грн. були зараховані ТОВ «Споживчий центр» 02.06.2023 року на картковий рахунок клієнта, що підтверджується відомостями про зарахування даної суми на реквізити платіжної карти споживача (а.с. 14).

Таким чином суд дійшов висновку, що договір від 02.06.2023 року був підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора С911, чим підтверджено укладання між ним з ТОВ «Споживчий центр» такої угоди, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

Таким чином, 02.06.2023 між ТОВ«Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Договір № 02.06.2023-100001388 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

За довідкою-розрахунком заборгованості відповідача за договором кредиту №02.06.2023-100001388 від 02.06.2023 року вбачається, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість в загальній сумі розмірі 14420,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7000 грн., по процентам в розмірі 6370,00 грн, по комісії в розмірі 1050,00 грн (а.с. 41-42).

До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 02.06.2023-100001388 від 02.06.2023 року про надання кредиту належним чином не виконав, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

За положенням статті 5 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень статей 12, 13 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

При цьому, в ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно із ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

На підставі досліджених у справі доказів, суд робить висновок, що 02.06.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ«Споживчий центр» виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням кредитного договору № 02.06.2023-100001388, будучи вільною в укладенні кредитного договору, виборі контрагента і визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами та інших платежів, підписала електронним одноразовим ідентифікатором кредитний договір, чим погодила його умови. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. ОСОБА_1 отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі.

Аналіз матеріалів справи та викладене свідчить про наявність доказів на підтвердження того, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суми позики) не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість.

Відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості за кредитним договором, а відтак наданий позивачем розрахунок приймається судом як достовірний.

Суд погоджується із наведеним розрахунком і вважає доведеним позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 02.06.2023-100001388 від 02.06.2023 року в сумі 14420,00 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7000 грн, за процентами в розмірі 6370,00 грн, за комісією в розмірі 1050,00 грн.

Щодо вимог про стягнення судових витрат.

Згідно ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються:1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд вважає необхідним повністю задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 02.06.2023-100001388 в загальній сумі 14420,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7000 грн, по процентам в розмірі 6370,00 грн, по комісії в розмірі 1 050,00 грн.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 612, 625, 1050, 1054, 1056-1 ЦК, ст.ст. 133, 141, 263-265, 268 ЦПК , суд,-

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за , МФО 305299 , р/р НОМЕР_2 ) заборгованість за Кредитним договором № 02.06.2023-100001388 від 02.06.2023 у розмірі 14420 грн 00 коп, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7000 грн, по процентам в розмірі 6370,00 грн, по комісії в розмірі 1050,00 грн.

Стягнути ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за , МФО 305299 , р/р НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Сторонам копія судового рішення направляється в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 26 травня 2025.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», юридична адреса: м.Київ вул. Саксаганського,133-А, п.і.01032, .

Відповідач: ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Р.С. Солодовніков