Справа № 464/226/25
пр.№ 2/464/749/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова у складі: судді Шашуріної Г.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу № 464/226/25 за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за надані послуги,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів борг за надані послуги з постачання теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення за період з 01 грудня 2021 року по 29 лютого 2024 року в сумі у сумі 4 440,51 грн, покликаючись на невиконання відповідачами обов`язку щодо сплати житлово-комунальних платежів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 січня 2025 року таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 13 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Макариком І.В. подано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, покликаючись, що квартира відповідачів від`єднана від системи центрального опалення; жодних договірних зобов`язань із позивачем вони не укладавали; позивачем не надано жодних належних доказів для стягнення заборгованості.

Представником позивача Дівіною Л.В. подано пояснення, в якій зазначає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, нарахування здійснене згідно з вимогами чинного законодавства. Надано суду акт про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік (ВОТЕ) та інформацію про ВОТЕ.

Представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Макариком І.В. подано клопотання, в якому просить не приймати до розгляду додаткові докази позивача, оскільки такі подані в порушення норм ЦПК України.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях (ст.ст.12,81 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

За приписами ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закону) надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2024 року у справі № 463/6799/18 зробив висновок, що положення щодо договірного характеру спірних правовідносин закріплені у частині перші статті 12 Законом України «Про житлово-комунальні послуги», за яким надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.901 ЦК України). У порядку п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як регламентовано ст.ст.1, 5, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо);

Плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Плата за абонентське обслуговування нараховується у відповідності до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Виходячи із приписів ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання (ч.6 ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»).

У силу вимог п.п.14, 38 Правил надання послуг постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року за № 830, в редакції від 08 вересня 2021 року за № 1022, відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315. Споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

У ході розгляду справи встановлено та не заперечується сторонами, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Указане підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації та відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру від 09 січня 2025 року.

Позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» до будинку відповідачів надаються послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, що підтверджується актом № 0297 від 20 жовтня 2021 року, складеним між ЖБК № 251 та ЛМКП «Львівтеплоенерго», за яким у приміщенні ІТП за адресою: АДРЕСА_2 проведено огляд і опломбування вузла комерційного огляду.

Для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 . У квартирі відповідачів установлено індивідуальне опалення, що визнається сторонами та у порядку ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Договір про надання послуг із централізованого опалення між сторонами не укладався.

Водночас Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2024 року у справі № 463/6799/18 виснував, що обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з ч.1 ст.11 ЦК України, за якою цивільні права та обов`язки випливають з дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг.

З наведеного суд відхиляє доводи відповідачів щодо відсутності договірних зобов`язань як підставу звільнення від сплати житлово-комунальних послуг.

З огляду на наведені законодавчі положення та фактичні обставини справи відповідачі не звільнені від оплати за опалення місць загального користування, сплати витрат на функціонування системи гарячої води та плати за абонентське обслуговування, нарахування яких підтверджується відомостями, наданими позивачем. Одночасно з таких відомостей убачається, що відповідачам не нараховується плата за теплову енергію та гарячу воду, постачання яких таким не здійснюється. Відповідачі у багатоквартирному будинку зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку, законодавство не містить виключення із такого правила.

Судом установлено, що відповідачами належним чином не здійснювалася оплата за надані житлово-комунальні послуги та згідно з розрахунком позивача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення за період з 01 грудня 2021 року по 29 лютого 2024 року складає 4 440,51 гривень.

За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 522/7683/13-ц саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Відповідачами наведений розрахунок заперечено, проте доказів його неправильності не надано, власного контррозрахунку не проведено. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунку, який береться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.

Докази ненадання чи неналежного надання житлового-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні.

З урахуванням наведеного відповідачі мають зобов`язання перед позивачем по оплаті житлово-комунальних платежів за послуги з постачання теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення. Доводи представника відповідача щодо не посвідчення належним чином індивідуального договору відхиляються судом, оскільки такий договір є публічним та оприлюднений на офіційному сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго». Що стосується довідки з місця проживання, яку представник відповідача вважає недостовірним доказом, не береться до уваги, так як вказана інформація перевірена судом у відповідності до ч.ч.6, 8 ст.187 ЦПК України. Щодо порушення позивачем строків подання додаткових доказів є надмірним формалізмом, оскільки позивач такі надав після ознайомлення із відзивом на позовну заяву.

Відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі, шляхом стягнення заборгованості в солідарному порядку (ст.541 ЦК України).

У порядку ст.141 ЦПК України на відповідачів слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 гривень.

Керуючись ст.ст.12, 13, 82, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» борг за надані послуги з постачання теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення за період з 01 грудня 2021 року по 29 лютого 2024 року в сумі у сумі 4 440,51 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» по 1 009,33 грн судового збору з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», , м. Львів, вул. Данила Апостола, 1

відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1

Повне рішення суду складено 27 травня 2025 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Галина ШАШУРІНА