Справа № 645/3103/25
Провадження № 2-н/645/1136/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 р. м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду м. Харкова Мартинова О.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Охорона-15» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором, -

встановив:

14.05.2025 року через систему «Електронний суд» надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Охорона-15» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором №53988/1А від 29.10.2022 року на охорону пультом централізованого спостереження і реагування з виїздом мобільної групи ТОВ «Охорона-15» в розмірі 8084,82 грн., яка складається з 6679,06 грн. основної суми заборгованості за прилад приймально-контрольний «Лунь 25 моноблок»; 1066,40 грн. - заборгованості за отримані послуги охорони; 273,86 грн. інфляційні втрати за період з 15.01.2025 року по 29.04.2025 року; 65,50 грн. штрафні санкції 3% річні. Крім того, просить стягнути з боржника суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у розмірі 3406,94 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

В обґрунтування заяви представник ТОВ «Охорона-15» - адвокат Матарикіна С.П. обґрунтовує тим, що ТОВ «Охорона-15» здійснює охоронну діяльність на підставі ліцензії МВС України на провадження охоронної діяльності. 29.10.2022 року між заявником та ОСОБА_1 укладено договір №53988/1А на охорону пультом централізованого спостереження і реагування з виїздом мобільної групи на об`єкт боржника, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Шлюзова, буд. 22. На виконання умов пунктів Договору для надання послуг Заявником на Об`єкті було встановлено обладнання - Прилад приймально-контрольний «Лунь-25» моноблок, (ППК), який належить Заявнику на праві власності та який не переходить у власність Боржника протягом всього часу дії цього Договору. Відповідно до пунктів Договору, в разі розірвання цього Договору, «Замовник» зобов`язаний провести в 3-х денний строк всі необхідні взаєморозрахунки за цим Договором, а також забезпечити в 3-х денний строк доступ фахівця «Виконавця» на «Об`єкт» для проведення демонтажу встановленого «Виконавцем» ППК. Згідно даної умови Договору, Боржник несе повну матеріальну відповідальність за збереження встановленого Позивачем ППК «Лунь», а в разі його пошкодження, знищення, викрадення та/або неповернення за будь-яких обставин у відповідності до пунктів Договору в 3- х денний строк в безумовному порядку сплачує на розрахунковий рахунок Заявника його вартість у розмірі еквівалентному 160 доларів США за курсом, встановленим НБУ на день проведення розрахунку. Відповідно до пунктів Договору, у зв`язку з заборгованістю, листом вих. №2 від 10.01.2025 року Заявник повідомив Боржника про розірвання вищезазначеного договору в односторонньому порядку. Лист щодо одностороннього розірвання договору з Боржником є додатком №5 до даного договору. Після розірвання в односторонньому порядку договору боржник в 3-х денний строк не повернув ППК заявнику та не здійснив оплату його вартості, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі еквівалентній 160 доларів США та становить 6979 грн 06 коп. Разом з тим, представника заявника вказує, що у Боржника на дату подання заяви про видачу судового наказу, крім заборгованості за ППК «Лунь», наявна заборгованість за надані Заявником послуги з охорони у сумі 1066,40 гривень. Даний факт підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків за період: 1 півріччя 2025 року між ТОВ «Охорона-15» та ОСОБА_1 . Відповідно до чинного законодавства України Заявником нараховані інфляційне збільшення, штрафні санкції та 3% річних за період з 15.01.2025 року по 29.04.2025 року. Крім того, просить стягнути з боржника суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у розмірі 3406,94 грн., які складаються з судового збору у розмірі 242,24 грн.; витрат на відправлення роз`яснень адвоката як додаткового повідомлення боржника про розірвання договору в розмірі 52,90 грн., витрати на відправлення боржнику заяви про видачу судового наказу в розмірі 111,80 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Обґрунтовуючи підставі звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, представник заявника посилається на п.3 ст.161 ЦПК України, зокрема зазначає, що заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату заборгованості з електронних комунікаційних послуг.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно п.27 статті 2 Закону України «Про електронні комунікації» електронна комунікаційна послуга - послуга, що полягає в прийманні та/або передачі інформації через електронні комунікаційні мережі, крім послуг з редакційним контролем змісту інформації, що передається за допомогою електронних комунікаційних мереж і послуг.

Предметом договору №28626/1А/В, укладеного 29.10.2022 року між ТОВ «Охорона-15» та ОСОБА_1 , є послуги з охорони.

10.01.2025 року директором ТОВ «Охорона-15» С.Чернишов подано заяву про довгострокове розірвання договору №28626/1А/В з 15.01.2025 року.

Згідно умов зазначено договору замовник передає, а виконавець приймає під охорону на пульт централізованого спостереження об`єкт, замовник зобов`язаний вносити плату за послуги охорони протягом перших 5-ти банківських днів поточного місяця. В разі розірвання договору замовник зобов`язаний провести в 3-х денний строк всі необхідні взаєморозрахунки за цим договором, а також забезпечити в 3-х денний строк доступ фахівця виконавця на об`єкт для проведення демонтажу встановленого виконавцем ППК.

В обґрунтування заяви представник заявника зазначає саме на неповернення боржником ППК, вартість якого за умовами договору становить 6979,06 грн, а не стягнення плати за користування електронною комунікаційною послугою.

Окрім того, вимогами ст. 164 цього Кодексу визначено, що за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Порядок розподілу судових витрат визначений статями 141,142 ЦПК України, які регулюють порядок розподілу судових витрат, понесених сторонами при розгляді справ у позовному провадженні.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесено до витрат, пов`язаних з розглядом справи, отже такі витрати є судовими.

Разом з тим, нормами процесуального закону не передбачено стягнення з боржника у наказному провадженні сум, які відмінні від неоспорюваної суми та витрат зі сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу.

Так, відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Отже, за нормами ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якою відповідно до статті 174 ЦПК України є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Разом з тим, розділ ІІ ЦПК України не передбачає подання будь-якої заяви по суті спору, що унеможливлює подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.

Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Отже, враховуючи порядок здійснення судочинства у наказному провадженні, виходячи з приписів вищезазначених норм процесуального права, у боржника відсутня можливість доведення неспівмірності витрат, заявлених до стягнення заявником, що суперечить ст. 12 та ст. 137 ЦПК України.

Стягнення з боржника на користь заявника витрат на правову допомогу суперечить самій суті наказного провадження, оскільки договір не є укладеним між заявником та боржником, а також не є неоспорюваною заборгованістю. У свою чергу, нормами процесуального закону не передбачено стягнення з боржника у наказному провадженні сум, які відмінні від неоспорюваної заборгованості, за подання заяви про видачу судового наказу.

Також, частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Пунктом 3 ч.1 ст.165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи, що вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу та стягнення штрафних санкції не відповідають положенням статті 161 ЦПК України, суддя відмовляє заявнику у видачі судового наказу в цій частині вимог.

Отже, вимога заявника ТОВ «Охорона-15» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на спожиті послуги з охорони пультом централізованого спостереження і реагування мобільної групи на об`єкт не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу, а тому суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст.160,161,164, 165,260,261,353 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Охорона-15» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://fr.hr.court.gov.ua. на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Суддя О.М. Мартинова