Справа № 589/1328/25
Провадження № 2/576/345/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Колодяжного А.О.,

за участю секретаря Опанасенко Т.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

встановив:

Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» (надалі також - позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі також - відповідач) про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що 20.06.2024 р. між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 23227-06/2024, відповідно до умов якого відповідачу було надано фінансовий кредит у розмірі 4000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. ТОВ «Стар Файненс Груп» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду утворилась заборгованість у розмірі 15220,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5820,00грн. заборгованість за відсотками, 5400,00 грн. заборгованість за штрафами. Зазначає, що 24.09.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 24092024, згідно якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за кредитним договором, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості та судові витрати по справі.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача у позові просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне.

Так, судом встановлено, що 20.06.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 23227-06/2024. Договір укладено в електронному вигляді та підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором W1564 (а.с. 39-50, 51).

Згідно п. 1.1. договору, відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. У п. 1.2. кредитного договору вказано, що кредит надається строком на 120 днів, дата надання кредиту - 20.06.2024 р., дата погашення кредиту 17.10.2024 р. За користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом (п. 1.4. кредитного договору). У п. 1.4.1. кредитного договору зазначена процентна ставка, яка становить 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього договору. Відповідно до п. 1.6. кредитного договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (а.с. 39).

Факт перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується: квитанцією про зарахування № 430983076 від 20.06.2024 р. на картку № НОМЕР_1 у сумі 4000,00 грн.; повідомленням № 3426_00 від 14.02.2025 р., наданим ТОВ «Універсальні платіжні рішення», з якого вбачається, що між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір на переказ коштів ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022 р. 20.06.2024 р. о 22:05:06 здійснено переказ коштів у сумі 4000,00 грн. на картку № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 430983076 (а.с. 62,61).

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 23227-06/2024 від 20.06.2024 р. становить 15220,00 грн., яка складається з: 4000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5820,00 грн. - заборгованість за відсотками, 5400,00 грн. - заборгованість за штрафом (а.с. 55-57).

Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача.

Також судом встановлено, що 24.09.2024 р. ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали договір факторингу № 24092024, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Стар Файненс Груп», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 23227-06/2024 від 20.06.2024 р. (а.с. 63-68).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 24092024 від 24.09.2024 р. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 23227-06/2024 від 20.06.2024 р. в сумі 15220,00 грн, з яких: 4000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5820,00 грн. заборгованість за відсотками, 5400,00 грн. - заборгованість за штрафом (а.с. 69).

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України, договором, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаних кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ч.2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК України).

Жодних обмежень щодо заміни кредитодавця у зобов`язанні, що випливає з кредитного договору, закон не містить, таких обмежень не встановлено і укладеним між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем договором про надання фінансового кредиту № 23227-06/2024 від 20.06.2024 р.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. ст. 1077, 1079 цього Кодексу, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор), яким може бути лише банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частина 1 ст. 1078 ЦК України визначає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Сторони, відповідно до ст. 6 ЦК України, є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

Враховуючи те, що фактично отримані кошти у добровільному порядку відповідачем не повернуті, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у сумі 4000,00 грн. та за відсотками у сумі 5820,00 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за штрафами у сумі 5400,00 грн., слід зазначити наступне.

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України поширюється на кредитний договір (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово було продовжено.

Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та здійснено розрахунок штрафу у розмірі 5400,00 грн., а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

За правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (9820,00 х 100 : 15220,00 = 64,52), то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1562,93 грн. судових витрат по оплаті судового збору (2422,40 х 64,52 : 100 = 1562,93).

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 509, 526, 527, 530, 611, 626, 628, 638,1048, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 12, 19, 141, 247, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, 4-й поверх, м. Львів, п.і. 79018, , IBAN: НОМЕР_3 банк отримувача - АТ «Креді Агріколь Банк») заборгованість за кредитним договором № 23227-06/2024 від 20.06.2024 р. у розмірі 9820 (дев`ять тисяч вісімсот двадцять) грн. 00 коп. та 1562 (одна тисяча п`ятсот шістдесят дві) грн. 93 коп. судового збору.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.О.Колодяжний