Справа №482/2256/24 Головуючий у 1-й інстанції Кічула В. М.
Провадження № 22ц/812/824/25 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 травня 2025 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Ямкової О. О.,

суддів: Крамаренко Т. В., Локтіонової О. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , подану від його імені

адвокатом Могилою Сергієм Миколайовичем,

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 березня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Кічули В. М. в залі суду в місті Нова Одеса Миколаївської області о 13 годині 00 хвилині, із складанням повного судового рішення у справі

за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И Л А:

4 листопада 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 12 000,00 грн щомісячно, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, і з нього стягувались аліменти на її утримання до повноліття, які ним своєчасно не сплачувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати аліментів. Зараз син навчається в Новоодеському професійному коледжі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Витрати, пов`язані з навчанням несе позивачка, а відповідач, який є суб`єктом підприємницької діяльності та має у власності велику кількість транспортних засобів, і не має на утриманні інших осіб, може надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині.

Відповідач ОСОБА_1 , від імені якого діє представник, надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти пред`явлених до нього вимог та пояснив, що припинив підприємницьку діяльність та в наступний час працює по найму, де отримує щомісяця заробітну плату в розмірі 10 000 грн, внаслідок чого не спроможний сплачувати аліменти на повнолітню дитину, потреби якої позивачкою не доведені.

Представниками сторін подані заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 березня 2025 року позовна заява задоволена частково, ухвалено про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 8 000,0 грн щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23-х років, починаючи з 4 листопада 2024 року. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Могила С. М., подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог, так як у відповідача відсутня можливість надавати допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання.

У змісті скарги посилався на відсутність у справі доказів на підтвердження проживання повнолітньої дитини разом з матір`ю та виникнення у неї потреби в отриманні від батька матеріальної допомоги.

Посилався також на припинення підприємницької діяльності та влаштування відповідача на роботу по найму, внаслідок чого розмір його доходу не дозволяє сплачувати визначений позивачкою розмір аліментів на утримання повнолітнього сина.

Крім того, наявність у власності декількох транспортних засобів не є свідченням про отримання відповідачем якогось доходу.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Ухвалами колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 22 квітня та 12 травня 2025 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у порядку письмового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Положення Сімейного Кодексу України виходять з принципу рівності прав та обов`язків батьків, які повинні брати участь у матеріальних витратах, незалежно від того, з ким проживає дитина.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , який досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 , і навчається з 1 вересня 2022 року у Новоодеському професійному коледжі.

Дані про факультет та форму навчання повнолітньої дитини у справі відсутні.

Зі змісту судового наказу від 2 листопада 2020 року та рішення суду від 21 березня 2023 року, постановлених Новоодеським районним судом Миколаївської області, та виданого на виконання рішення суду виконавчого листа і матеріалів виконавчого провадження вбачається, що спільний син сторін ОСОБА_4 проживає та знаходиться на утриманні матері (а.с.9-21). На утримання ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття з відповідача, як батька, на користь матері було стягнуто аліменти, по сплаті яких у ОСОБА_1 утворилася заборгованість, що досі не є погашеною.

За такого доводи відповідача та його представника про недоведеність позивачкою обставин справи в частині спільного проживання та утримання нею повнолітнього сина ОСОБА_5 є неспроможними та на їх спростування ОСОБА_1 до суду не надано будь-яких доказів.

Втім, матеріали справи не містять доказів стосовно сімейного та матеріального стану позивачки, крім проживання разом та утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , допомогу на що вона отримує також від іншого спільного повнолітнього сина та за рахунок погашення боргу відповідачем за аліментами, що були стягнуті на утримання дитини, до її повноліття.

Також за матеріалами справи слідує, що на ім`я відповідача ОСОБА_1 в період перебування його в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 придбано вісім транспортних засобів, що за наявністю до того обставин може розцінюватися судом, як спільне майно подружжя (а.с.6-7, 71). Але цих обставин судом не з`ясовано.

Відповідач ОСОБА_1 з 4 березня 2022 року здійснював підприємницьку діяльність, за рахунок якої отримував дохід, але такий статус фізичної особи-підприємця ним припинено з 26 жовтня 2024 року за загальною інформацією з публічних джерел (а.с.22).

Ці дані надані в обмеженому витягу представницею позивачки (а.с.22), не спростовані належним чином представником відповідача, але належним чином перепровірені у суді апеляційної інстанції.

З 7 червня 2024 року відповідач ОСОБА_1 влаштований на роботу до ТОВ «ГЛОБАЛ ТРАНС-2023» в якості слюсаря з ремонту колісних транспортних засобів та його оклад складав 10 000 грн. З 4 січня 2025 року його переміщено на тому же підприємстві на посаду водія автотранспортних засобів з окладом 10 500 грн (а.с.40, 73).

Даних про отримання відповідачем інших доходів, зокрема відомостей із реєстрів ПФУ або ПС України, не надано.

За повідомленням регіонального сервісного центру за відповідачем зареєстровано на праві власності 17 вживаних транспортних засобів з напівпричепами, 9ть з яких після розірвання шлюбу з позивачкою, в період здійснення ним підприємницької діяльності і до досягнення сином ОСОБА_5 повноліття. Після досягнення дитиною повноліття та припинення статусу фізичної особи-підприємця дані про набуття ОСОБА_1 у власність рухомого або нерухомого майна відсутні (а.с.71).

Відомостей про витрати повнолітньої дитини на навчання, крім загальних потреб, позивачкою не наведено, але і відсутність таких витрат відповідачем та його представником не спростовано .

Тому встановивши, що повнолітня дитина продовжує навчання без визначення форми такого навчання, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, яка забезпечує повнолітню дитину одягом та продуктами харчування, суд першої інстанції, виходячи з положень статей 199, 200 СК України дійшов до правильного висновку про те, що відповідач, який є працездатним, працює і не має інших утриманців, спроможний надавати допомогу та з нього підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої дитини в зв`язку з її навчанням в твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, судом першої інстанції врахований матеріальний стан відповідача, відсутність хвороб та утриманців, наявність у власності великої кількості вживаного рухомого майна та постійно отримуваних ним доходів, тобто обставини, які передбачені статтею 182 СК України.

В той же час, при визначені розміру твердої грошової суми, судом не враховані доводи відповідача, що він працює по найму, отримує щомісячний оклад в 10 500 грн, не має доходу від використання вживаних транспортних засобів, які набув у власність до досягнення дитиною повноліття, має заборгованість зі сплати аліментів, стягнутих з нього на утримання сина ОСОБА_5 до досягнення ним повноліття.

За такого колегія суддів вважає необхідним врахувати, ще і ці обставини, та визначити розмір аліментів у сумі 5 000 грн щомісячно, вважаючи цю суму обґрунтованою, достатньою та такою, що відповідає щомісячним потребам повнолітнього сина та позивачки, на повному матеріальному забезпеченні якої знаходиться дитина.

Підстав для більшого зменшення суми аліментів або відмови у їх стягненні колегія суддів не вбачає, оскільки сума щомісячного доходу відповідача визначена лише у розмірі окладу без інших нарахувань або посилання на визначення розміру заробітної плати виключно у розмірі окладу. Враховує колегія і можливість підробітку відповідача, який є працездатним, з використанням належного йому рухомого транспорту.

На підставі викладеного, у відповідності до пунктів 3-4 частини 1 статті 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції слід змінити в частині визначеного розміру аліментів, зменшивши їх суму з 8 000,0грн до 5 000,0грн..

В іншій частині підстав для зміни чи скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Не вбачає колегія суддів підстав і для стягнення 7 000 грн витрат за надану відповідачу правову допомогу відповідно до статей 137, 141 ЦПК України, як виходячи із обсягу задоволення вимог поданої апеляції, так і з характеру надання таких послуг і за відсутністю доказів щодо понесення їх учасником справи.

Керуючись статтями 367-369, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені адвокатом Могилою Сергієм Миколайовичем, задовольнити частково.

Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 березня 2025 року в частині визначення розміру аліментів змінити, вважати розміром щомісячних аліментів «5 000 грн 00 коп.».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з цього дня, як дати складення повного судового рішення.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді Т. В. Крамаренко

О. В. Локтіонова